266 



vffid f. st, 1. Värld. 



vml m. st. 1. Värd. 



vcei adv., komp. häter, superi, häsl: Väl. 



*t;.o/ sv. vb. 1. Vårda sig om, idas, t. ex. Jian som int vöiar 



ans he an här, götar val utan. 



„I munarterna, särdeles i norra ocli mellersta Sverige, säges 



våla, stundom wöla, vola el. vula" Kietz. 



vm' prep. Vid, hos. 



Y. 



ylak adj. se Uak. 

 ymni adj. Ymnig. 

 ymst st. f. (utan plur.): Spaning, dunkelt begrepp, aning. 



Jfr norska allmogemåls ymla: „tale loselig om uoget" (Aasen), 

 fu. ymta, dan. ymte. 



yndji prep. Under. 



ijntjeli adj. Ömklig. 



yrigsel st. f. (utan plur.): Ungdom; talesätt: az; ?/j^</^?ew; från 



ungdomen. 

 yvih sv. vb. 1. Ömka. 

 yrilili adj. se yntjeli. 

 ypl adj. Öppen. 



yttran, ytäst adj. komp. o. superi. Yttre, ytterst. 

 yvi prep. Öfver. 



Y. 



yl SV. vb. 1. Tjuta. 



Nyland, Västerb., Ångermani., Helsingl., Smal. yla, fn. y^re id. 

 ijr vb. imp. sv. 1. Yra. 

 yves vb. dep. sv. 2. Yfvas. 



o 



A. 



«, pl. anar, f. st. 1. Å. 

 åk sv. vb. 1. Åka. 



