174 



hog m. st. 1. Bog. 

 hoh, pl. hoker f. st. 2. Bok. 

 hol n. st. 3. Bord. 



brant upp se vb. refl. sv. 1. Komma sig före, repa sig, till- 

 friskna. 



hrå adj. o. adv. Bra. 



^hråk [åv] sv. vb. 1. Brista. 



* bräs f. sv. 2. Brasa. 



brcid adj. Bred. 



brelv n. st. 3. Bref. 



breiver adv. o. prep. Bredvid. 



brest sv. vb. 1. 1) Sprätta, rifva upp. 2) Brista, 



brej)lcm n. st. 3. Slädtäcke (Korsnäs). 



Öfie Fryksd. i Värml. hrezzel {z uttal. = ;5): rya. (Egentl. 

 bredsel, af vb. breda.) 



bré n. st. 3. Bräde. 

 brinn st. vb. 4. Brinna. 



broJmst f. sv. 2. Brådska, hast; talesätt: i broliashm: i stör- 

 sta hast. 



Ilelsingl. brahast o. bråkast i talesättet i bråhasle 1. i bråka- 

 ste: i största hast, strax. 



bronn m. st. 1. Brunn. 



bro, pl. brönar f. st. 1. 1) Bro. 2) Förstugutrappa. 



bror, pl. bröder m. anom. Broder. 



brngom m. st. 1. Brudgum. 



bråd f. st. 1. Brud. 



bruk sv. vb. 1. Bruka; brnli stjinne: taga kötthinnorna från 



skinn. 

 bruk n. st. 3. Bruk. 

 brun adj. Brun. 

 bryyg sv. vb. 2. Brygga; talesätt: brygg yndji: klaga på. 



