175 



hrygg f. sv. 2. Brygga. 

 hrynt m. st. 1. Backliympel. 



Jfr högsv. hrant sbst. o. adj. 



hryntot adj. Backig. 



Iryt st. vb. G. Bryta. 



hråd sv. vb. 2. Syfta 1. häntyda på, t. ex. han hråder op hc 



dom l&g. 



Jfr högsv. före-6rrt. 

 hrås vb. dep, sv. 3. Slägtas, brus, t. ex. han hrus op fddrhi 



me hittje svirase (med detta liderliga lefverne). 

 ^hråt sv. vb. 1. Skäkta (lin 1. hampa). 



Nyl. brota (o — kort «); Götamalen hråta, t. ex. hråla to (d. ä. 

 ull). (RIETZ). 



*brät m. sv. 1. Snufva och hosta, fluss. 



Nyl. brota, huvuhrota. 



*brcU m. st. 1. Bråte. 

 *l)rfU n. st. 3. Bränning, brott. 



hrimn' sv. vb. 2. Bränna; talesätt: bränn' upp pleiven: iöv- 

 tala sig. 



I Ilelsingl. fins samma talesätt med samma mening. 

 brän'n'eri n. st. 3. Bränn eri. 

 *brän'n'yrés n. st. 3. Epilobium angustifolium. 

 bröst n. st. 3. Bröst. 

 brötein m. st. 1. Brödspett. 



Högsv. ten; fu. teinn: Icäpp, spett. 



bro n. st. 3. Bröd. 



bujin adj. Böjd. 



btdder sv. vb. 1. Bullra. 



hulT m, st. 1. Dumhufvud, t. ex. he ydr int i bulTin hans. 



Fsv. bulli, fn. bolli: riuult dryckeskärl, skäl, jfr nysv. huf- 

 widi-skål. 



bulTrot adj. Grof, bastant, tjock. 



