181 



dröväi sv. vb. 1. Söla, dröja. 

 dröm sv. vb. 2. Drömma. 

 dröm m. st. 1. Dröm. 

 drön sv. vb. 1. Rama. 



Fn. drynja : böla svagt; ordet lefver i en mängd landsmål. 

 diimh adj. Döfstum. 



I Västerbotten, Medelpad, Dalarne o. Blekinge har ordet 

 samma bet. som i Närpes ; fsv. dmnbi sbst. eu stum människa. 



dufjJc sv. vb. 1. Duuka. 

 duvik f. sv. 2. Svicka. 



Plattyskt lånord, som under skiftande, men snarlika former 

 förekommer i många Idsmål i Sverige o. Finland. 



dt'(h m. st. 1. Duk. 



dnr sv. vb. 1. Stå bi, vara. 



I Vasa läns nordl. svenska socknar där, Ilelsingl, o. Värml. 

 dura, Medelpad durerä, jfr lat. durare, ty. dauern. 



dyrign \\. st. 3. Dygn. 



* dåg sv. vb. 1. Duga. 



*f?å/t [i] sv. vb. 1. Slå timgt. 



dåll adj., komp. näggcm 1. sämler, sup. näggast 1. sämst: 



Dålig; ex. tjuvin jc näggan än dr, mm alT näggast je 



fänin. 



* dån sv. vb. 1. Dåna, dundra. 

 döi sv. vb. 2. Dö. 



döli sv. vb. 1. Dölja. 



dörgrepan n. st. 3. Dörrhandtag. 



döiiskot adj. Dåsig, hängsjuk. 



dötw adj. Döf. 



dom sv. vb. 2. Dömma. 



d02) sv. vb. 2. Döpa. 



*c?0r f. st. 1. Dörr. 



