194 



(jöul n. st. 3. Tok. 



I Västerbotten nytjas gUud: tok, göudul: tokig, fjollig. Det 

 västerb. d skulle då motsvara I (på samma sätt som i t. ex. 

 vbtn. boö : „bolen af en skjorta" Unandek). Jfr fn gaul o. gmiö. 

 I Vasa läns nordliga svenska socknar göxilu adj. galen, göufas: 

 skämta, göulri: raljeri. 



göidot adj. Tokig. 



göut m. st. 1. Tjurskalle, envis människa. 



Pargas i Abo län g!jut: slyngel. 



H. 



haäd m. st. 1. 1) Grytkrok. 2) Grytöra. 



I uorrl. landsmål hadd, i sydsvenska hadda. fu. hadda id. 



hdlikels f. st. 2. Hackelse. 



halg adj. Hal. 



halm st. m. (utan pl.): Halm. 



halvfläjin adj. Bortfuskad, halfgjord. 



lial'l'im n. st. 3. Hallon. 



haniar m. st. 1. Hammare. 



hamn f. st. 1. Hamn. 



hmt 1. an, f. hun 1. un, n. ha 1. c, pron. Han, hon det. 



han 1. an pron. Man. 



hände, t hiindc, n. hcdc, pron. Denne, denna, detta; den där, 



det där. 

 handenar pron. se hände, 

 hansk [omm] sv. vb. 1. Fara hårdhändt fram. 

 haiipiot adj. Vårdslös, fjäskig. 



Nyl. happloger, hopi^loger, hajjpsoger, jfr Gotl. hap2>sug, högsv. 

 ha/sig. 



håras vb. dep. sv. 1. Stelna, styfna. 

 harmas vb. dep. sv. 1. Harmas. 

 haéts m. st. 1. Hals. 



