205 



Mcim yr i me pleivcn: komma en, som förtalat sig, till 



hjälp. 



Fm. kleima: nedsmörja. Ordet lefvcr i flere landsmål, ss. i 



Västerbotten, Medelpad, Ilelsingland, Dalarne, Uppland o. a. 

 lilein adj. Klen. 



Mé n. st. 3. Duk, halsduk, sjal, sjalett. 

 Mifs f. sv. 2. Klase. 



Helsingl. khjsse, klisse id. Södermani. kli/sa: hop, mängd. 



Jilipi^ SV. vb. 2. Klippa. 



Mister SV. vb. 1. Blixtra. 



Mobh m. st. 1. Stockände, kubb. 



Molik f. sv. 2. 1) Klocka. 2) Ur. 



Tclonm sv. vb. 1. 1) Stelna af köld. 2) Spricka sönder. 



Ny-Karleby s:n i Österb. klomn ypi: spricka sönder, fn. klo/na: 

 kljfvas, remua. 



Momsin adj. Stel af köld. 



Norrb., Medelp., Uppl., Smaland klummsen, Helsingl. klumsen, 

 klomsen, klomhändt, Jämtl. klumshändt. Pargas i Abo län klomsoter, 

 Dalarne klumsun id. 



Mö, pl. Månar, f. st. 1. Klo. 



Måk adj. Klok, jfr plär. 



Murjk sv. vb. 1. 1) Klunka, t. ex. Micrjh i se. 2) Skvalpa. 



Murjh m. st. 1. Klunk. 



Ml/v st. vb. 5. Klifva. 



Mf/v st. vb. 6. Klyfva. 



Må st. vb. 3. Klå. 



MäJiJc sv. vb. 2. Smälta (smör o. dyl.) 



Medelpad kläkka, Ångermani. kläkkja, Västerbotten klääkk id. 



MäkJc vb. impers. sv. 2. Kläcka, t. ex. he MäJct i me. 



Mäxip m. st. 1. 1) Klockkläpp. 2) Oäkta barn. 



Möjas vb. dep. sv. 1. Känna kläda. 



Fsv. kleya; Vasa läns nordl. svenska socknar klujjas, Västerb. 

 klööj, Mora och Älid. kläja, Fryksdalen (Värnil.) kläjj id. 



