238 



smog st. vb. 6. Smyga. 

 * sm0i f. sv. 2. Smula. 

 '^ smq) m. sv. 1. Snibb. 



Krouoby s:n i Östeib,, Västerb. snepa, Nyl. snipu. Götarike 

 snipp allm., Väniiland (Fryksd.) sne2>p id. 



snidi adj. Sned. 



Nyland sniduger id. 



6>2«' SV. vb. 3. Snöga. 



Likaså i Vörå, Kronoby o. a. österbottniska socknar. Rietz 

 npptager formerna sniva, snia, sny 1. sni, men ntau att angifva i 

 bvilka landsmål de förekomma. 



snobh sv. vb. 1. Snubba. 



snohhor f. sv. 2. (utan sing.): Snubbor, 



sno2)p sv. vb. 1. Snoppa. 



snö sv. vb. 3. 1) Sno. 2) Flå; talesätt: snö dv: skynda bort. 



smtr/fj sv. vb. 1. Snålas. 



Enl. Rietz skall vb. smigga 1. snogga: gå och söka efter mat- 

 bitar, göra besök för att bli bjuden på mat, vara allmänt. 



smign i. sv. 2. Pipsnugga. 



snulik sv. vb. 1. Snyfta. 



Jfr dalslca snykkta, Gotl. snykkstä, Angermanl. snökta, Hel- 

 singl. o. fn. snökta id. 



sniw f. sv. 2. Hornlös ko. 



Jfr de uorrl. landsmålens adj. snuvi 1. snubbi (Västerb.), snuve 

 (Angermanl.), nubbi (Medelp.), nuvng, snuvug 1. snubbug (Hel- 

 singl.), dalska snuva 1. nuvå, alla betydande kuUig, hornlös (om 

 boskaj)). Isl. snubbåttr: afstympad. 



snijves vb. dep. sv. 2. Skämmas. 



I åtskilliga Svea- och Götamål fins snyvas, snuvas 1. snyva, 

 men i bet. visa sig ilsken och lägga öronen bakåt (om hästar), 

 jfr Närpesmålets snotjes. 



snätt m. st. 1, Snärt. 



snöiid adj. Snöd; jfr i snöudan manin. 



