239 



sn0g st. m. (utan pl.); Snö. 



srwtjcs vi), dep. sv. 2. Visa sig arg (om hästar). 



so 1. så adv. Så. 



sobb [yvi] sv. vb. 1. Vårdslöst skura 1. tvätta. 



Helsingl. sobba : söla, Smal., Västergötl. subba. Gotl. sabba: 

 smutsa, orena. 

 sobbot adj. Oren, smutsig, snuskig. 



RiETZ upptager åtskilliga sidoformer af detta ord (sahbiger, 

 sobboger, subbier o. a.) utan redogörelse för de landsmål, där 

 de förekomma. 



sode adv. Så där. 



soJck m. st. 1. Strumpa, t. ex. JcvU soMan sJca c va, so veit 

 an he e gröbbor. Talesätt: ha svatf solvJcan : waxa, swsivi- 

 sjuk (eg. hafva svarta strumpor); likaså i finskan. 

 Fn. sokkr: strumpa fortlefver allniilnt i landsmålen. 



sohi f. st. 1. Socken. 



soles adv. Sålunda, så; talesätt: soies ti pass: på sådant 

 sätt. 



soii f. sv. 2. Sölja. 



soijabäpU n. st. 3. Knifbälte, bestående af en läderrem full- 

 satt med mässingssöljor. 



som 1. somm pron. o. konj. Som. 



somar m. st. 1. Sommar. 



sond n. st. 3. Sund. 



sonda m. st. 1. Söndag. 



sönder adv. Sönder. 



son nan m. oböjl. Sunnanvind. 



son'n'anett adv. Söder ifrån. 



soi)p f. sv. 2. Soppa. 



sol i. st. 1. Sol. 



* spel sv. vb. 1. Spela; talesätt: spel se i liyndun: tappa i 

 kortspel. 



