244 



stöukot adj. Stökig. 



stod sv. vb. 2. Stödja. 



stod n. st. 3. Stöd. 



sugg f. sv. 2. Sugga; talesätt: JtdJd sKrjgun i ma, se under 



håld. 

 siiWm adj. Svullen. 

 sumbäi pron. Somlige. 

 supanfdt n, st. 3. Djupare fat; jfr flafdi. 

 sujdtm adj. Svulten, mager. 

 sng st. vb. 0. Suga. 

 snp st. vb. G. 1) Supa. 2) Sörpla, äta med sked (t. ex. 



fik, sode, soppun). 

 svalas vb. dep. sv. 1, Svalna. 

 svalp sv. vb. 1. Skvalpa. 

 svatt adj. Svart; se under sdJck talesätt. 

 "^ svdl sv. vb. 1. Skvala, t. ex. sdin sijälftist o hnlT o vattnc 



svala yvi golve. 



* svdl m. sv. 1. Svale, utbyggnad framför löftet (loftsvdl) 



eller visthuset (hähhcrsvdl). 

 svdmhlot adj. Oredig, yr. 

 svdmhäl sv. vb. 1. Tala oredigt 1. i yrsel. 



Norrb. svambul, Västerb. svammäl, Fryksdalon (Värml.) 

 svammel id. 



* svär SV. vb. 1. Svara. 

 svar n. st. 3. Svar. 



sveid sv. vb. 2. 1) Sveda. 2) Brännmärka med svejcen. 

 Ordspråk: han ska inf sveid alt Jcva som Indit je: man 

 skall icke vara för sträng i sina omdömen. 



svcip sv. vb. 1. Afmäta med sina armar en jév, se d. o. 



Götal. svepa: inveckla halm och hö till foder åt boskapen. 



svcip m. st. 1. Fogning af band omkring käril, jfr hdndsveip. 



