251 



pJémj f. sv. 2., förekommer i sammanställningen störaste 

 pléndjim: ung storväxt kvinna. 



Ilclsingl. slinja, Uppl. sliimja, Götal. slänga, fiikksläiuja. 



plép SV. vb. 1. Släpa. 



plirj/c st. vb. 4. Slinka. 



plipp st. vb. 4. Slippa, undgå, t. ex. bnl ti plipp frys. 



pVip sv. vb. 1. Slipa. 



JtVit st. vb. 5. Slita. 



f)Utcs vb. dep. st. 5. Slitas. 



plohi sv. vb. 1. Slockna. 



ploss vb. dep. st. 3. Slås; tal. ploss ett: slägtas på, jfr &m5. 



pliKjväl m. st. 1. Slagbult. 



* plug f. sv. 2. Slaga. 



I norska landsmål slugu o. sluu id. 



plilr adj. Slug, förståndig. 



phit sv. vb. 1. Sluta. 



jMt n. st. 3. (utan plur.): Slut. 



plå st. vb. 3. Slå. 



plå i. sv. 2. Slå, bom. 



pläDO f. sv. 2. Slägga. 



pAäklv sv. vb. 2. Släcka. 



plcpJ adj. Slät. 



plöiiter n. st. 3. (utan plur.): Slödder. 



Jfr slöte, slöde (Skåne), slöe (Smal, Västergötl.), slöre (Hal- 

 land): odugliug, slarfvig människa; jfr Nyl. slattra: vara vårds- 

 lös och slarfvig. 

 />/o/y adj. Konstfärdig, händig. 



Västerb., Medelp., Dalaruc, Uppl., Västergötl. slijy ié. 



T. 



tafifi m. st. 1. Tagg. 



talij st. m. (utan pl.): Talg. 



