253 



ten'n', f. thi, n. tett, pl. tiu, pron. Din. 



tes.t adv. Dess, desto, t. ex. fiärifi åp hare, tess förr vdi e 

 lokta. 



tett pron. se tenn . 



tér 1. tär adv. Där. 



// pron. se di. 



ti, ti! 1. til'!^ prep. Till ; ti nytjas ock framför infinitiver mot- 

 svarande högsvenskans att, se afh. s. 105, 4. 



// häk adv. Till haka. 



tiddjar m. i^t. 2. Tiggare, se hetsar. 



ti(/(/ sv. vb. 2. Tigga, jfr heis. 



td o hc mcir adv. tales. Till och med. 



tiWudd n. st. 3. Tillhåll. 



timhcr sv. vb. 1. Timra. 



timhcr n. st. 3. Timmer. 



tit](j w. st. 3. Ting. 



// riikn. Tio. 



tid m. st. 2. Tid. 



tim m. sv. 1. Timme. 



tin sv. vb. 1. Tina, smälta (om snii och is). 



tin pron. se tenn . 



tit adv. Dit. 



tiimd räkn. Tionde. 



tjeip adj., nytjas i talesättet tjeip i munin: Munvig. 



Jfr hos RiETz Ilelsingl. kep: mungipa, (som föruiodligeii skall 

 uttalas tjéjf). 



tjcnar m. st. 2. Tjänare. 

 tjetd m. st. 1. Kittel. 

 tjetot adj. Kittlig. 



Västerb. kjetu, kjetall, Ångerman], kjetall, Ilelsingl. ketten o. 

 kittin id. 



