20C 



Möuv f. st. 1. Klöf. 



knabhas vb. dep. sv. 1. Gnabbas. 



knapp, n. kna/ft, adj. Knapp. 



knask sv. vb. 1. 1) Arbeta trögt och långsamt. 2) Äta nå- 

 got smått (knask I s-c). 



knask n. st. 3. (plur. obr.): Grand; talesätt: int knastjc: icke 

 ett fnask. 



Ingå s:n i Nyland knask m. id. ,, Ålder knastjin.^ 



*knd(/ sv. vb. 1, Gnaga. 



kndväi m. st. 1. Handtag på lieskaftet. 



Vörå s:n i Österb. knavur id. Uppl. knavel: stör, stake. 



knekt sv. vb. 1. Locka, tubba. 



Uppl-, Västmaul., Södermani,, Östei-götl., Sraål. knekta: bedja 

 med många böner om lån, pengar o. dyl. Helsingl. kneksta id. 

 Ingå i Nyl. kniksta: ödmjuka sig. 



kné n. st. 3. Knä. 



knépes vb. dep. sv. 2. Gnabbas. 



*hict sv. vb. 1. Småningom bortplocka, 



Hälsingland gnelta: stycka sönder i små bitar, Södermanland 

 gnetä sej: smula sig. 



*'knét f. sv. 3. Smula. 



Medelpad gnetä: ett grand, Södermanland ^weto; liten smula, 

 Närike gnet: något smått 1. obetydligt. 



knid st. vb. 5. Gnida. 



knist f. sv. 2. Gnista. 



kniv m. st. 1. Knif. 



knoppan n. st. 3. Nystan. 



knott m. st. 1. Knott. 



kno sv. vb. 3. Gno. 



knuffas vb. dep. sv. 1. Knuffas. 



huigg sv. vb. 1. Gnugga. 



