218 



mager aclj. Mager. 



mål\. mår m. st. 1. Stenbuiiden och grusfylcl mark; mark, som 

 för icke många mansåldrar till baka stått under vatten. 

 Sannolikt luifva dessa två liknande, men alldeles skilda ord 

 i uiålot sammanförts under gemensam betydelse ; åt minstone skil- 

 jas i andra dialekter mal: groft grus och småstenar vid stran- 

 den af haf, sjö eller å (Västerb., Närike — Skåne) och mar: kärr 

 (Östergötl., Helsingl.), grund hafsvik (Nyland). 



mårig adj., komj). flei}\ superi, fiest: Mången. 



mät st. m. (utan pl.): Mat. 



7ne prep. Med. 



medan konj. Medan, under det att. 



meir, mest, komp. o. superi, af mytji. 



meirles adv. Merendels. 



men'n\ f. min, n. mett, pl. min, pron. Min, mitt, mina. 



men' 71 1. men konj. Men. 



mesost m. st. 1. Mesost, ost kokad af vassla. 



me tnimant adv. Med pock, med buller och bång. 



Östergötl., Smal., Kalmar län trumant 1. tromant : trug, hot, 

 tvång. 



mctt pron. se menn'. 



Milxli 1. Mittjcl nom. propr. Mikael. 



milan 1. milTau prep. Mellan. 



miläst adj. superi. Mellerst. 



miltanåt adv. se imilTanät. 



7ninder, minst komp. o. superi, af litlu. 



mins vi), dep. sv. 2. Minnas. 



mitt adv. Midt. 



mittäst adj. superi. Midterst. 



7mn pron. se mcn'71'. 



mjäW adj. Mjäll, fin, skär. 



mjöik st. f. (utan pl): Äljölk. 



