221 



na pron. se nain. 



nådd iii. st. 1. Finger (skämtsamt). 



Jfr fil. naddr: spik, spets. 



nar/ er pron. se nain. 



nain, f. naun, ii. na, pl. natjcr, pron. Någon, något, några. 



na lite vcet adv. tales. Tillräckligt, mycket nog. 



nautin adv. Någonsin. 



Västerb. nansinn id. 



nappa.'^ vb. dep. sv. 1. Tvista. 



narras vb. dep. sv. 1. Narras. 



na so nér adv. tales. Någorlunda. 



natt, pl. näter, f. st. 2. Natt. 



nävar m. st. 2. Nafvare. 



^ nås sv. vb. 1. Lukta, t. ex. näs int tit: stoppa icke din 



näsa dit; laa nasar tu et: livad vädrar du? 



Norska laadsraål näsa: „lugtc till uoget (mest om Dyr)" 



Aasen. N. Angcrmanl. nassjä: snoka, söka. 



nästans adv. Någonstädes. 



* nä v m. sv. 1. Näfve. 

 ncdanfö adv. o. prep. Nedanför. 



neddran, nedäat adj.. komp. o. superi. Nedre, nederst. 



nér adv. Ned. 



nér adv. o. prep. Nära. 



nérett prep. Nedför, nedefter. 



* nés m. sv. 1. Näsa. 



* nét n. st. 3. Nät. 

 ni 1. ni pron. Ni. 

 niJck sv. vb. 1. Nicka. 

 ni räkn. Nio. 



