223 



nå sv. vb. 3. 1) Nå. 2) Ilafva tid 1. ledighet. 



när konj. När. 



näggav, näggast komp. o. superi, af dåli. 



Positiva formen nägg fins i Ilelsingl. i betydelsen svag, elän- 

 dig, i Västerb. snål, njugg, i Uppland knapp, kort. 



nämran, nämrast adj. komp. o. superi. Närmare, närmast. 



näns vb. dep. sv. 2. Nännas. 



näst sv. vb. 1. Nästa, hopsy. 



nästjul m. st. 1. Ylleskjorta (eg. näst-tj6Jd, se § 69 i afh.). 



nätjin adj. Naken. 



nätt upp adv. Knapt. 



ncer prep. Hos. 



Fsv. nar id. Enl. Rydovist (Sv. Spr. L. bd V s. 190) före- 

 kommer när i vissa trakter af Dalarne i denna betydelse ; likaså 

 i Bibeln. Så ock i Nyland. 



närsynt adj. Närsynt. 



nögd adj. Nöjd. Se afh. sid 44 anm. 2. 



nöliter adj. Nykter. 



nolest adj. Nordligaste. 



Västerb., Närike nolest id. 

 nöts n. st. .3. Fähus. 



Enl. RiETz fu. naulhus id. (lins ej hos Cleasby-Vigfusson eller 

 Fritzner, men bos Jonsson); danska landsmål nodset id. 



nöul f. SV. 2. Tapp i hålet på bottnen af en båt, genom livil- 

 ket vattnet uttappas, när båten dragés upp på land. 



Norrl. landsmål nögäl, Uppl. nyvla, Bobuslän nävla: tunn- 

 tapp, svicka. Gotl. nogla, Västerb. nogli, Angermanl. nijgla = 

 Närpesm. nöul. 



O. 



o konj. Och. 



odd m. st. 1. 1) Udd. 2) Udde. 



