226 



6n m. st. 1. Ugn. 



önas vb. dep. sv. 1. Hota. 



Vasa läns noidl. svenska socknar likaledes. Fn. ögna id. 

 öndtli adj. Obeskedlig, odygdig. 

 öns-jiman n. st. 3. Ugnsmynning. 



Gästrikl. ungs(g)ima id. Fn. gima: öjjpning. 



örejérli adv. Omåttligt, ofantligt. 



osams adv. Osams, oense. 



ösmas adv. Vidunderligt, jfr fdsinas. 



Jfr fsv. osinom, osini, osine: af en olycklig händelse, i en 

 olycklig stund (se Rydqvist Sv. Spr. L. bd V s. 137 f.) 

 oshunli adv. Utomordentligt. 

 6st m. st. 1. Ost. 

 otilågs adv. I olag, i oordning. 

 ovölirig m. st. 1. Odugling, jfr vi)l. 



Västerb. ovuling : oordentlig, odygdig pojke. 

 ovölot adj. Vårdslös. 



Helsingl. o. Ångermanl. ovolen id. 



P. 



parjlc adj. Pank, utan mynt. 

 *päl f. sv. 2. Palta, trasa; nytjas mest i plur. 

 Jfr kanske fin. j^ola: bit) stycke. 



pel-li sv. vb. 1. Sticka smått, t, ex. med nål. 

 PelT nom. propr. Peter. 

 2)ens sv. vb. 1. Göra fåfänga ansträngningar. 

 *pél sv. vb. 1. Hastigt röra (t. ex. fingrarne). 



I de flesta svenska landsmål förekommer detta verb med 



skiftande betydelser, men alla hänförliga till gruudbemärkelsen 



röra. 



pérun n. st. 3. Potatis, 



pi(/ i. sv. 2. Piga. 



