83 



muinaisliistoriassa harvinaisoii hyväntahtoisuuden joli- 

 dosta tulivat senraavana viioniia lokakimn alussa pro- 

 fessor! Y. Koskinen ja tolitori K. F. Ignatius paikkaa 

 tutkimaan. Limtnantti S:ii työmiesten aviilla he snorit- 

 tivat tAitkimnstyönsä hyvällä menestyksellä. Heidäii sen 

 johdosta telidystä kertoimiksestansa *) tahdon täliän lai- 

 nata seuraavan: — Kakdesta pääkohdasta mninaiskalut 

 löydettiin. „Ensimmäineii paikka oli noin 95 sylta erään 

 puron rannasta tietä myöteii (kartanon pohjois-piiolella) 

 ja noin 05 sylta miuitamasta väräjästä, joka tien toisessa 

 päässä viepi kartanon syrjäpilioihin. Tässä ensin hno- 

 mattiin tien kaakkoisessa syrjässä kaksi ympyriäistä, vä- 

 häisen soikeata keliää, joiden vallitusten korko sekä si- 

 säpnolisen etta nlkopiiolisen maanpinnan yli ei olhit kuin 

 1 — 2 korttelia. Väliäisempi kekä oli lonnempana, isompi 

 kehä enenmiän koillisessa. Molempain väli ainoastaan 

 2 — 3 kyynärää turpeella peittynyttä kivikköä". — „Päästä 

 katsellen eivät kehien vallitukset osoittaneet mitään sil- 

 miin-astuvaa ; näiden vallitnsten leyyys oli noin pari 

 kyynärää ja viettoisnns sekä sisään etta ulospäin varsin 

 vieno. Min pian knin tnrvekamara oli lapioUa pois kuo- 

 rittu, havaittiin, etta kellien seinät olivat osittain maa- 

 peräisiä kiviä, joiden väliin vähäisempiä kiviä oli jok- 

 seenkin tavallisesti kudottn, niin etta kehän sisäpuoli 

 tnli säännölliseksi ympyrä-muodoksi ; mntta ulkopuolen 

 säännöUisyydestä ei ollnt mitään linolta pidetty. Väliäi- 

 sempi kekä oli sisäpnoleltaan 3 kyynärää poikki mita- 

 ten; isompi toisessa simnnassa 4 kyynärää, toisessa ar- 

 violta 5 kyynärää (missa tie jo oli leikannnt pois noin 

 pari kyynärää). Kellien sisustassa tavattiin turpeen alla 



*) Katso Historial. Arkisto. 1: fii— 72. 



