58 



etevä sia kihlakuntamme muinaisliistoriassa. Mutta mis- 

 ta sen etevyys on syntynyt? Siinä suhteessa ei liene 

 merkityksettä, etta Tuulensuunjoki, joka ykdistää Haa- 

 paniemen ja Kernalan j arvet on suurin niistä kolmesta 

 haarasta, jotka jälkimäiseen jnoksevat. Niinkuin jo yllä 

 kerrottiin, yhdistyy edelliseen muun miiassa jokia idästä 

 ja etelästä. Se on siis läHnnä Kervalaa etevin keski- 

 paikka Hauhon kihlakunnan etelä-vesistössä. Luonnolli- 

 sesti siis tämän kautta kävi joku kulkuväylä maitse ja 

 meritse eteläänpäin Suomen laliden rannikoille jo ennen 

 muinoin, koska se, kumminkin pohjoisesta katsoen, tar- 

 josi parasta alkiia. Ainoastaan Puujoki Lopen järvestä, 

 joka laskee snoraan etelästä Kernalan järveen voisi myös 

 tulla kysymykseen, mutta sen pienuus mahtoi tehdä sen 

 tjiihen kelpaamattomaksi. Ja minkätähden tie tiettävästi 

 jo keskiaikana kulki Unikkolinnan sivutse, tehden suu- 

 ren mutkan Haapaniemen järvelle päin, ell'ei edelli- 

 nen viljelyskerros keskuuksineen teineen olisi antanut 

 siihen syytä? Ja vielä enemmän kääntyy tietääkseni van- 

 hin tie tästä etelään ja kulkee Lopen järven sivutse, joka 

 seutu tässä pitäjässä näkyy olevan vanhimpia viljelyksen 

 suhteen, koska eninimät kivikalut näiltä tienoilta övat 

 löydetyt, Launoisesta alkaen Läyläisten kylään saakka. 

 Salon kartanon tienoot, joista Kartjoki, joka lienee mer- 

 kityksestään sama kuin Kovapuujoki, alkaa, Tervakos- 

 ken avara ympäristö, jonka Puujoki halkaisee, (niinkuin 

 Hausjärven pohjoisseudutkin, joissa toinen suuri Puu- 

 joki juoksee), olivat nähtävästi, ennen Suomen kansan 

 tuloa niikin, metsäisiä korpimaita, joiden etevyys oli 

 puussa, josta syystä suomalaiset antoivatkin niille sen 

 mukaiset nimet. Myös Ourajoen ja Topenon löj^döt (N:o 

 74 ja 77), osoittavat 3diteyttä pohjoiseen päin, missa Haa- 



