55 



vuorella, ympäröittynä suurilla ja iiiinkuin varustukseksi 

 pannuilla kivillä". Eikä sen enempää. 



Unikkolinnan toisessa kyljessä löytyy eras vuoren 

 lohkareista eli halkeemista syntynyt rotko, jossa kivijär- 

 käleitten välitse voidaan kiivetä linnan päällo, ja jota 

 kutsutaan „piruii pesäksi" (kuv. 47). Siellä käy luoiinol- 

 lisesti ilmanveto tavallista väkevämmin. Kerran sammui 

 siitä kynttilä, kun i)ari miestä kävi sieltä „aarteita" hake- 

 massa, josta he pelästyivät, sillä piru tietysti lieiigityk- 

 sellään sen sammutti! 



Miltäajaltajaminkä kansan tekemiä nämä muinais- 

 linnat lienevät, ei ole mahdollista tarkemmin määrätä, 

 ennen kuin useampia sekä omassa maassa etta muualla 

 naapnrimaissa löytyviä muinaislinnoja verrataan toisiinsa 

 ja niistä saadaan kapineita ilmi, mikä elikä voisi kaiva- 

 misella onnistua, mntta ei knulunnt minun tehtävääni. 

 Erittäin Ruotsissa sanotaan ylitäläisiä linnoja olevan. 

 Saadakseen tietää, ovatko aivan yhtäläiset, olisi tarpeel- 

 lista käydä siellä niitä tutkimassa. Siten voitaisiin var- 

 maan päättää, saadaanko ne pitää todistuksina eli muis- 

 tomerkkinä siitä gotilaisesta eli ruotsin sukuisesta väes- 

 töstä, joka ennen Suomen kansan tnloa maahamme väi- 

 tetään sitä kansoittaneen suureksi osaksi. 



Varhempaan rauta-aikaan luetaan vie- 

 lä n. k. nnolcn kovasimet (knv. 48). Muo- 

 doltaan övat ne pitkänsoikeita, niiitta kali- 

 delta laidalta latuskaisia, joissa taval- 

 lisesti molemmissa näkyy viivankaltaisia 

 sy\'^änteitä , jotka nnolien hiominen on 

 vaiknttannt. Niiden kaarekkaisiin syrjiin 

 on muodostettu tavallisesti uurros; sillä 

 joku raetallinen länka talii nahkainen .,8. tuuIos. juttua. v,. 



