171 



lat Iviiolivat, jonkatäliclen sen täytyi kiireemmiten siirtyä 

 paikalleen takaisin, jossa sen onkin aina pysyminen. 

 Tietysti Lopenkin niinkuin melkeen jokaisen pitäjän kir- 

 kon lähimpään järveen 1. jokeen kerran, vihollisten tul- 

 lessa maalian, suurin kirkon kello npotettiin, jota ei 

 millään ole saatu 3'lös. Kerran se kiiitenkin oli onnis- 

 tumaisillaan, mutta eras akka äkkäsi sen rannalta ja 

 huusi: „jopa saadaan Lopen simri härkä ylös" sillä on- 

 nettomalla vaikutuksella etta kello, joka jo oli veden 

 pinnalla näkyvissä, tåas vaipui järven alineesen kitaan. 



