41 



joitettiin *). Ne tosin sanotaan olevan Vitsiälän kylan 

 maalla, mutta tietääkseni siellä ei ole iiinil;i luiin uiin- 

 ikääii hävitetty 



II. H a 11 1 a u s k u m ],) u L ii ni i ai s 8 a a i" e 1 1 a. 

 Tiimä saari, joka on toista „pitkää virstaa" Vitsiä- 

 län- ja Kirkonkylien rannoilta, kolioaa Karju- ja Lam- 

 massaarten välillä isossa Roineessa ja sen yleisen vesi- 

 tien varrella, jota tänäänkin vielä sekä „vesikansa" Luo- 

 pioisista tuUessaan etta Pyhäjärven rannoilla Tuulok- 

 sessa ja Haiiliolla asuvat kulkevat veneillään Hauhon ja 

 Ilmoilan isoselkiin. Roine levittää tämän, sekä Miehoilan 

 ja Rukkoilan rantojen välillä ulaj)pansa. Ja Lumiaisesta 

 alkaa sen pohjassa tuo sy vä jnojja, jonka syvyys on tun- 

 tematon. Niinikään Lumiaissaari viepi ajatiiksiamme 

 muinaisiuiden epätietoiseen syvyyteen, jonka piirteet kui- 

 tenkin yliä selvemmin astuvat silmiemme eteen — niin- 

 kiiin tuo saari itse järven juovasta. Tässä Roineen pie- 

 iiillä, mutta korkeilla saarilla ja sen somissa, loikertele- 

 vissa lahdelmissa tepasteli elatuksensa ediiksi ilimissuku- 

 ja jo ennenkuin nykyinen Snomen kansa asutti nämä 

 paikat. Väkäinen Lumiaissaari pienine vuoren liuippui- 

 neen lienee oUut juuri sitä laatua, etta se miellytti paka- 

 nallisiakin ihmisiä, koska valitsivat sen liautauspaikak- 

 seen. INIutta se oli toivo clää omaa ikäänsä vanliemmak- 

 si eli usko kuolemattomuudesta, joka käski pakanat pa- 

 nemaan hautoihinsa eläneen kapineita ja tavaroita; sillä 

 lie luulivat kuolemattomuuden kestävän samoilla olidoil- 

 la ja samassa muodossa manalan majoissa kuiii maankin 

 päällä. Täta todistaa ne 



*) Chr. Herkepaeus, under Pehr Kalilms iiiseciule. Haulio socken- 

 besk rifning. Åbo, 1756. s. 55. 



