19 



mnotoon; ja västa aikojen vieriessa „sivistys" niin edis- 

 tyi etta kaluja ruvettiin liiomaan snnria tahkokiviä vas- 

 taan; senunoisia jo entiseltäkin Suomesta timnetaan joi- 

 takuita. Nakuttamiseen käytettiin erinäisiä n. k. iiak- 

 knukiviä. Täänkaltaisia kivisiä tj-ökaluja ei ole kuiten- 

 kaan vielä Suomesta löydetty, joka todistaa kuinka tun- 

 tematoin maamme vielä muinaistieteellisessä suhteessa 

 on, vaikka aivan epäilemättä kivisiä teräkaluja täällä 

 sepiteltiin. Seiikin vnoksi tarvitaan löj^töpaikat välttä- 

 mättömästi tarkastaa, etta ki\d-„sepän" tekopaikkoja, joi- 

 ta Suomessakin on huomattu, ilmaantuisi. — Eikä sekään 

 ole aivan vähäpätöinen seikka, etta viimein kerrottu 

 kivikalu makasi peitettynä saven sisään. Sillä ko ska 

 tiedämme etta savikerros muodostuii ainoastaan meren 

 pohjassa, taidamme päättää etta tuo kivikirves joutui 

 sinne tämän paikan ollessa järven pohjana, sillä myö- 

 hempään se tnskin on voinnt siihen tulla e. m. maan- 

 viljelyksen kautta, jossa senkaltaisia kapineita viimeisiin 

 aikoikin saakka on käytetty noitakaluina kylvövakas- 

 sa, jj^äpnssin vieressä j. n. e., siitä syystä etta tässä 

 paikassa ei ole kauan maata viljelty ja kapine tavattiin 

 liikuttamattomassa ankossa 1. kovassa savessa, johon en- 

 sikerran ojaa kaivettiin, joita ennen kasken viljel^^ksessä 

 ei käytettykään. Ja koska myös arvellaan, etta hiomat- 

 tomat kivikalut övat hiotuita vanhemmat, niin meillä 

 tässä kirveessä olisi yksi vaniiimpia kivisiä työkapinei- 

 ta Hauhon kiklakunnasta ; eikä sitä keskentekoiseksi 

 saata arvata, koska sen terä on vieläkin niin pys- 

 tyvä, etta sitä seminoisenaan epäilemättä valmiina kaluna 

 käytettiin. — Jos tämä asian laita paikkansa pitää, niin 

 se todistaa, etta ensimmäiset ihmiset tähän paikkakun- 

 taan saapuivat kun sen järvien vedet olivat muutamaa 



