läänpäin, kapenee Hauhon ja Vanajan „isoselkien" vä- 

 lillä, ja siitä kohoten korkeiksi kukknloiksikin, joista 

 Vermasvuorta Hauhossa kelmtaan kauniista ja avarasta 

 näköalastaan, muodostaa tämä jylhiä vuori- ja metsä- 

 seutuja Höömäen, Himnan ja Laidikkalan välimailla eli 

 Haiihon, Tyi'vännön ja Pälkäneen rajatienoilla. — Saman- 

 kaltaisia pitkiä ja synkkiä metsiä harjnmaisilla sen- 

 duilla tapaamme snuremmassa määrässä myös Eengon, 

 Vanajan, Hämeenlinnan maaseuraknnnan ja Hattulan itä- 

 puolilla niiden takamaissa taM Tammelaa ja Kalvolaa 

 vastaan. Vähemmistä vnorisarjoista mainittakoon ne 

 harjanteet, jotka Lammilta alkaen kulkevat molemmin 

 piiolin Suoli- ja P^^käjärveä Tnuloksessa ja siten ohjaa- 

 vat näitten järvien juoksna, joka Ormajärvestä Lammin 

 pitäjässä saa alkuansa. Samalla tapaa knlkee moleni- 

 milla pnolin Vanajaveden jnoksua vnori- ja harjujatkoja 

 jotka monessa paikassa melkoisesti kolioovat. Itäisellä 

 pnolella övat Hörnan kallio Mettäkylän maalla Hattn- 

 lassa ja Aulangan vnori Hämeenlinnan maasenrakun- 

 nassa, sekä läntisellä puolella Linnanpää-\T.iori Tenkoi- 

 lan maalla Tyrvännössä ja Hattelmalan harju Vanajassa 

 korkeimpia ja mainioimpia korkeuksia. — Ylipäänsä näh- 

 dään koko kililakiinnassa korkeita "VTioria ja metsäisiä 

 kukkuloita lukemattomassa määrässä, joten maa näyttää 

 h3'vin vaiktelevalta. Harjanteet levenevät liarvoin tasai- 

 siksi ylängöiksi, niinknin e. m. Pernn 1. Porin avara 

 nnmmi Lopen lonnaisessa päässä Räyskälän takana. — 

 Täynnä övat liarjnt syviä ja jyrkkiä Inkkoja, joiden poh- 

 jista usein ainoastaan vähäinen tilkka taivasta näk3''y. 

 Tästä syystä olo siellä monelle tuiitnn kamalalta, jota 

 semmoinen nimi kiiin Helvetin lukko, Tuokimäen talon 

 maalla Janakkalassa, todistanee. Mutta usein tavataan luk- 



