135 



puolta Mäskälän pitäjäksi, joka myös osoittanee, etta 

 Mäskälällä oli vanhempaa hallitnslioidollista eli muinais- 

 tarullista tuetta, joka ei riippuniit kirkollisista pitäjistä. 

 Ölen myös kuullut sen taruUisen arvelun, etta Mäskälä 

 ennen olisi oUut jokii avara ala Hämeenlinnan tienoilla. 

 Kun me myös kielitieteelliseltä kannalta tiedämme etta 

 muinaishämäläisillä oli sekä omia pitäjiä etta keräjiä*), 

 ja koska meillä on syytä arvata jotain yhtäläistä erit- 

 täin Knlsialan malidollista myös Lohijärven suhteen, niin 

 ei liene liian rohkeata eikä aivan mielivaltaistaj kun pää- 

 tämme, etta Mäskälä oli m^^ös pakanallisaikainen pitäjä. 



Kuinka lavea Mäskälä oli pakanallisaikanaj on 

 mahdotonta sanoa. Sen vaan tiedämme, etta se jo 330 

 vuotta sitten eli Kustaa Vaasan aikoina ulottui Kirstu- 

 lasta Hyvinkäälle 1. Hattulan etelärajoista Nurmijärven 

 pohjoispääliän saakka ja Hiidenkartanosta (Janakkalan 

 keskellä) Hietoisiin (Lammin eteläpäässä). 



Kirkon ase- 1. etuliuoneen katon päällä säilytetään 

 10 pyliäin kuvaa, joista kuudella on kaapeistaan kappa- 

 leita, ja 1 pyliäin kaappi ilman kuvaa. Yksi vanlia saar- 

 natuoli talletetaan tapulissa. Helsingin museoon on Va- 

 najasta lälietetty 3 pyliäin kuvaa (museon luettelo N:o 

 1354, 1355 ja 1356). Paitsi näitä löytyy kirkossa suuri 

 pyliäin kaappi sisältävä useampia pieniä kuvia, jotka 

 kaikki maalattiin joku kymmeiikunta vuotta sitten öl- 

 jyllä ja kalkilla, joten ne näyttävät gipsikuvilta! Sii- 

 lien nähden, etta ne nykyisessä tilassaan kaipaavat maa- 

 lausta, joka kaikille pyliäin veistoku ville antaa eteväm- 

 män ja elävämmän muodon, sopii niistä paremmin sa- 

 noa, etta ne nyt irvistelevät luurankojen kaltaisina! 



^) A. Alilqvist. Vestfinska kulturord. 1871 s. lOf). 



