lo(j 



todellakin oli liyvin surkea. Mutta kuitenkaan se tie- 

 tysti ei ollut niin huoiioUa kamialla, kuin pappila, koska 

 sieltä haltia oli lähtenyt pakoon. Missa asukkaat pysyi- 

 vät paikoiUaan, vaikka se monesti tapahtui liengeii kau- 

 palla, tilat eivät joiitnneet niin rappiolle. Näiliin ker- 

 rottuiliin tosiseikkoihin katsoen, emme taida olla kysy- 

 mättä: oliko kirkkolierra Florin'illa pakko lähteä pa- 

 koon, jättää seiirakuntansa omiin valtoihinsa ja unhoit- 

 taa velvoUisuutensay Aika oli ko va! Piispa etnpäässä 

 lähti niaasta pakoon! Öelvästi se oli knitenkin lianen 

 syynsä, etta pappila jäi niin antioksi, mutta kappalaisen 

 Pontan'in ansioksi meidän epäilemättä on lukeminen, 

 etfei kirkko ja moni miui paikka jäänyt ylitä surkealle 

 kannalie. Raulian telityä Florin ei enää tullntkaan ta- 

 kaisin entiseen seurakuntaansa, vaan Kangasalaan. Min- 

 kätäliden, sitä emme tiedä. 



Yhteydessä edellisten tietojen kanssa, tahdon vielä 

 lisätä miuitamia muitakin, vaikka eivät tämän kirjan 

 tarkoitukseen kuulii, osoittaakseni mitä kaikkia saatai- 

 siin tietää kirkon arkistojemme vanhoista ja muka mi- 

 tättömistä kirjoista. — Olkoon tässä sentähden lyliyesti 

 keiTottu mitä v. 1730 piispankeräjien puytäkirja sisältää: 



Flemin£f'in tanimik 2 p. v. I5'<J5 antamaaii tuomioldijaaii viitataaii. Aiitaa 

 kirkolle siihcii aikaaii oli samaa kuin antaa i)a])ille uiidcn messujeu pal- 

 kiimoksi, jotka lio yksityis(!ii sicluii antuiulesta pitivät yksinänsä kir- 

 kossa. Toisista niityistä taidaininc maiiiita, etta on muitakin kcski- 

 ajalla saatuja, sillä sanotaan, cttä yksi ja toiuen antui palasen silloin 

 kuin pappila perustettiin, kosk'ci se muutoin olisi tullut toiuiecn. 

 Täniil paikka kirkon ympäristöUä oli siis jo silloin (arvattavasti 

 Knuutti Kirjoittajan aikoina) niin tiheästi asuttu ja viljelty, ett'ei pap- 

 pila niielelUiän siihen olisi nialitunut, mutta mitä neuvoa? seu täytyi. 

 Tämmiiincn uJikyy pa]ii»ilaii aivan kcskiajan mukaiiion alku ollecn. 



