166 



mein rakimna tåas läksi menemään ja pirut perässä. 

 Aika vaiilitia menivät aina Janakkalan kirkon öven 

 eteen, jonne papit tulivat manaamaan piruja pois. Ea- 

 knnna pääsikin rauhaan, ja pirut läksivät tiehensä. Kii- 

 toUisuuden osoitteeksi lahjoitti rakuuna tuon hopeapika- 

 rin Janakkalan kirkkoon, jossa se vieläkin sanotaan ole- 

 van". Ölen kunllut lopun näinkin kerrottavan: „Mntta 

 mies ennätti kirkkoon ja ajoi kevoisineen alttarin eteen, 

 jossa hän antoi papille pikarin". — Tämän rakimnan jäl- 

 keisiä kutsutaan vielä tänäkin päivänä, mnistoksi tuon 

 kertomuksen jolidosta, „mars'kalkki" nimellä. 



L o p p i . 



Hausjärven, Janakkalan ja Lopen eteläiset rajat 

 övat samalla Hauhon kiklakuntaan kuuluvan etelä-Hä- 

 meen rajoina. Loppi ei ole siis erittäin mikään etelä- 

 Hämeen loppuseutu enemmän kuin muutkaan Uuden- 

 maan alueesen koskevat paikkakunnat. Mitä sitten 

 Loppi = loppu tarkoittaa? — Loppi merkitsee, näet, 

 myös soppea, nurkkaa, kulmaa. Mikä nurkka 1. kulma 

 tässä olisi? Katsokaamme karttaan! Siitä kumminkin 

 näkyy, kuinka pitkän ja suuren kaaren Salpausselkä te- 

 kee Lopen järven ynipäri, kulkien suoraan etelään Lo- 

 pen ja Hirvijärvien välillä, kunnes se Vaskjärven poh- 

 joispuolella tåas kääntyy pohjoiseen TopenoUe päin j. 

 n. e. Myös kavaitsee kulkia pian, etta Joenta'an tie- 

 noilta lähtee Salpausselästä suurempia maan ja vuoren 

 harjanteita ja kukkuloita, joten koko seutu Lopen kir- 

 konkylän pokjoispuolellakin näyttää erittäin mäkiseltä. 

 Tästä kaikesta seuraa, etta Lopen järven lähin ympäristö 

 jää vuorien ja liarjanteitten muodostamaan luonnon sop- 



