167 



peen eli loppeen. Siis on käsittääkseni tuo järvi junri 

 lopeii järvi, eikä mitään muuta. — Me nähnemme sen- 

 tähden, kuiiika esi-isämme, ollen luonnon lapsia sivis- 

 tyksen ensimmäisellä kannalla, tässäkin, niinkuin mel- 

 keen kaikissa paikoissa, joiden nimistä olemme harkki- 

 neet selityksiä, ottivat lähimmän kavantonsa piiristä ni- 

 mien syntysanat. — Mutta mista kaiisa täliäii kulmaan 

 ensin saapui? Fil. maisteri Y. Koskinen, joka on tutki- 

 nut Lopen historiallisia seikkoja Lopen vanhimmissa 

 maankirjoissa viiodelta 1539 alkaen on tutkimukyillaan 

 tullnt yiilien päätökseen, etta asiitiis Lopelle on siirtynyt 

 pokjoisesta etelään päin. Tämä seikka antaa tuetta sii- 

 hen kavantoon, jonka sekä nminaistieteellisillä etta liis- 

 toriallisilla pernstuksilla ölen useissa paikoissa lausunut 

 koko Haukon kihlakiinnan Suomen kansan aikaisesta 

 asuttamisesta. Sillä jos Hausjärvelle ja RengoUe kan- 

 san vaellus tunki Kernalan ja Haapaniemen järvien tie- 

 noilta, niin siitä seikasta olisi sopinut odottaakin myös 

 Lopen sieltä päin saaneen asukkaansa. Saman joen var- 

 rella, jossa edellä näimme muntamia Rengon sunria ja 

 vanlioja kyliä, niinittäin Kaloisten ja Ahoisten olevan si- 

 joitettuina, saman Kartjoen rannoilla sijailevat myös Lo- 

 pen kylät Ourajoki ja Topeno. Ja koska Salon kulma 

 vieläkin on liarvemmin asnttu ja nnori, mutta Lopen 

 järveu pohjois- ja itärannikot tiheämmin kansoitetnt, 

 hnomaamme kiiinka asutnksen tulva kulki. Tuskinpa 

 Suomen kansa, maahan tultuaan, keksi uusia asuttamis- 

 keinoja, vaan seurasi arvattavasti luonnon ja edellisen 

 viljelyksen viittaamia teitä, Eli toisin sanoin, me 3^m- 

 märrämme siitä, mitä jo on kerrottu näitten Kernalan, 

 Haapaniemen ja Lopen järvien Suomen kansan edelli- 

 sistä muinaisseikoista, minkätäkden Renko ja Loppi övat 



