129 



ratkaistavana. Miitta onko kiiitcnkaan 3'liteyttä semmoi- 

 silla sattnmnksilla kiiin Lehejärvellä tuo kerrottn iili- 

 ranskivi ja kirkkomäki, pitäjän kesknksena, Janakkalassa 

 Vanantaustalla yhtäläisillä kuopilla varustettu kivi ja suo- 

 malainen pakanallisaikainen löytöpaikka, TjTvännön nimi 

 joka merkinnoe samaa paikkaa, kuin Kulsialakin, vaiihem- 

 man ja myöhemmän rauta-ajan runsaampi saanti Pykä- 

 järven rannoilla j. n. e., merkitsevätkö nämät seikat 

 mitään, siitil antakoon tnlevaisniis paremman selon, 

 sillä arvelnt övat vaan mahdollisia todenmiikaisniiksia 

 varsinaisen tiedon pimtteessa. 



Missa paikoin Hattulassa keskiajalta mainio „pyliä- 

 risti" oli, jonka jnnrelle paavinnskoiset vaelsivat rukoi- 

 lemaan ja hartaiitta karjoittamaan ^)j ei varmaan tiiii- 

 neta, enkä siitä kiuillut minkääulaisia tarnja. Mutta koska 

 tiedämme etta helnntaiaattona aina \iiosittain pidettiin 

 Hattnlan kirkon tyköiiä markkinoita samalla tapaa kuin 

 niitä Rengon kirkon luona vietettiin (celebrabantiir) Jaa- 

 kon eli Heinäknnn 25:uä päivänä 2), niin taidamme to- 

 denmnkaiseksi päättää, etta pyhä risti löytyi Hattnlan 

 kirkossa, jonka luona siis sekä kengellisiä etta maallisia 

 toimia samassa snoritettiin, niinkniu vieläkin tapalitnn 

 joka kirkkomäellä, jossa pestanksia annetaan ja otetaan 

 j. n. e., joka siis on keskiajoilta saakka säilynyt tapa. 

 Toiselta pnolen tavataan munallakin Suomessa pykiä ris- 

 tiä, niinknin Tnrun pnolella monessa pitäjässä, eivätkä 

 ne siellä näy olevan kirkkojen lähellä ^). Knitenkin jos 

 Hattnlan kirkko todellakin pystytettiin kokta Hämeen- 



>) Hist. Ark. III: 146. 



'^) Limnell: de Tavastia II: s. 17. 



^) Vrt Lnctteloja Suomen iimin. jään. Ii: "28. 



