37 



kaan, sillä se on melkeen kokonaan viiorista ja metsäis- 

 tä maata, jommoista kiviajan asujamot civät näy etupääs- 

 sä rakastaneen. Janakkalasta ja Rengosta taan nseampia 

 k^dlä tuniietaan, joista kiuumiiikin mnutainicii (»n täyty- 

 nyt aikoja maassa maata. Mutta ei niidenkään suhteen 

 varmaan voida sanoa, ovatko ne kaikki jo kiviaikana 

 sinne tulleet, sillä moni niistä, jotka pelloista ja niityis- 

 tä löydetään, on saattanut niiliin paljon myöhemmin ih- 

 misiltä pndota, koska kivisiä teräkalnja „nkkosen nau- 

 laii'- iihnessä ja arvossa vielä meidäiikin aikoinamme toi- 

 sinansa maanviljelyksessä käytetään, ja ennenkin maail- 

 inassa nkkosen nauloja epäilemättä kuljetettiin paikasta 

 paikkaan, niinkuin nj^kyään. Västa kun suurempi mää- 

 rä niitä ilmestyy erilaisista maankerroksista, tulee mei- 

 dän otaksua etta paikassa mninoin oli kiviaikainen vil- 

 jelj-s olemassa. Todenmukaisemmalta sentähden näyttää, 

 etta Hanhon kihlaknnnan viljelys alkoi sen pokjoispuo- 

 lelta ja leveni levenemistään Vanajan päävesistöä ja sen 

 sivnliaaroja pitkin etelä- ja sisempiin osiin, joissa niet- 

 säiset maat olivat tietysti vielä snuremmassa määrässä 

 petoeläinten vallassa. Silläj vaikka ihmiset kiviaikana 

 malitoivat olla kerrassaan kalastajia ja metsämiehiä, niin 

 kuin ainakin ihmiskunnan ja liistorian lapsuudessa, niin 

 eivät lie knitenkaan täälläkään polijan ja Suomen ko- 

 Icilla knlinilla syntyneet kokta luonnon licrroiksi, vaan 

 sen luonnollisiksi palvelijoiksi. Siitä syystä järvet ja 

 joet jolitivat parahiion ihmisten kiilkua näissä muinai- 

 sissa erämaissa, joita me nyt kutsiimme viljellyiksi seu- 

 • luiksi. 



