35 



toisistaan rajautnvat, eli toisilla sanoilla, ne övat enim- 

 miten poikkileikkaukseltaan neljäknlmaisia. Tämä muoto 

 on huomattu omituiseksi länsisuomalaisen lylimän läiiti- 

 sille aloille 1. Päijänteestä länteenpäin, johon piiriin ve- 

 neonmnotoiset vasarakirveetkin knuluvat *). Tästä pää- 

 umodosta näemme kuitenkin useita poikkeuksia. Oiko- 

 kirveistä on nimittäin kolmas osa ja taltoista liki toinen 

 pnoli pyöreänsoikeita taikka latuskaisia, joissa viime 

 mainituissa laiclat tavallisesti övat snorat, mutta syrjät 

 pyöreät. — Ylitä liyvin kuin tämä silmiin pistävä ryh- 

 mämuoto Inetelluissa aseissa ansaitsee tarkastusta, on 

 toiselta puolen tärkeätä ryhmämme ålan rajoittamiseksi 

 lukuun ottaa tno kalnjen pnnte kihlakunnan itäisissä osis- 

 sa, Tuuloksessa ja Hansjärvellä sekä niiden välimaissakin. 

 Olisiko todellakin syytä arvella, etta kiviajan sivistys- 

 keiToksella, joka Keski-Satakunnan vesistöstä lienee kes- 

 tänyt katkematta näikin sentnihin saakka, on näillä 

 paikoin Siiomessa jokn itäisiä loppurajojansa, on vastai- 

 nen tutkimus varmaankin ratkaiseva. Ja siihen nähden 

 olkoon jo tässä sanottn, etta koko tutkimnsmatkal- 

 lani ei tullut korviini ensinkään etta „ukkosen nau- 

 loja" Lammilla päin löytyisikään, kun sitä vastoin en 

 ainoastaan kuullut puliuttavan monesta kivisestä terä- 

 kalusta Sääksmäellä ja Pälkäneellä, vaan sain talteeni- 

 kin kaksi sieltä kotoperäistä, joista jo ylempänä kerroin. 

 Tämä sattumus todistanee toiselta puolen köyhyj^^ttä, 

 vaikk'ei aivan puutetta, toiselta rikkautta. Sama kivi- 

 kalujen köyhyys vallitse ylipäänsä kihlakunnan ete- 

 lämmissäkin osissa. Jos tämä asianlaita paikkansa 

 pitää, niin katsoen kiviaikaan kihlakunnassamme täy- 



'■) J. R. Aspoliii 8uom. IJgr. Muinaistutkiiiiion ulkcita. s. Ift, '^3. 



