623 



sta pennorna äro vridna vertikalt. Handpennorna svartbruna, 

 deras spolar samt infanet vid roten hvita, utan att likväl 

 något deraf synes på den hoplagda vingen; de långa fjä- 

 drarne under vingen enfärgadt mörkbruna, kroppssidorna li- 

 kaså, men ljusare. Z. M. 



Ungdrägt. Hufvudet och halsen gråbruna med rost- 

 gråa tjäderkanter öfvergående nedåt till rostgult; alla öfre 

 kroppsdelar mörkbruna med rostgula spetskanter på tjä- 

 drarne; bröstet och undre delarne samt vingskylarne grå- 

 bruna med otydliga dylika kanter, mest märkbara på kräf- 

 vans sidor. De långa fjädrarne under vingen mörkbruna 

 med hvita tvärband, stjerttäckarne med omvexlande bruna 

 och rostgula tvärband, de rostgula tydliga isynnerhet på de 

 öfre. Stjert- och vingpennor såsom hos de gamla; ,de mel- 

 lersta stjertpennorna endast ^4 tum längre än de andra. 

 F, M. 



Vid kusterna inom polcirkeln häckar denna art såväl 

 vid nordligaste Sibirien som uti Europa, der den förekommer 

 vid Skandinaviens nordliga kuster, samt på Island; i Nord 

 Amerika är den allmän på Grönland och finnes vid Labra- 

 dor. — Under den kalla årstiden uppehåller sig arten på 

 samma ställen, så vidt de icke isbeläggas, flyttar någongång 

 nedåt till Nordsjön, Kanalen och Europas vestra kuster; 

 ibland kommer den vilse äfven inåt land. 



Hos oss häckar fogeln endast vid ishafskusten, men 

 har någon enda gång härifrån kommit också sydligare. — 

 Malm säger, att den förekommer allmänt vid Ishafvets ku- 

 ster och sedan ungarne blifvit fullvuxna någongång visat sig 

 äfven inne i landet t. ex. i Utsjoki; (enligt Sommerfelt på- 

 stå fjellfinnarne med bestämdhet, att fogeln häckar på Wa- 

 rangernäset, på något afstånd från hafvet, dels på tufvor 

 å myrar dels på fjellen (?); V. A. öfv. 1861 s. 85). Andra 



