614 



andra vintern erhåller fogeln sin utbildade färg. Enligt 

 Naumann. 



Dundrägt. Gulbrun, på ofvansidan med svarta fläckar 

 och ett smalt band kring hakan. Af fläckarne äro mest tyd- 

 liga: en vid näbbroten, en större på hjessan, som är omgif- 

 ven af en mindre krans, några i nacken och en stor på lå- 

 ret; öfver ryggen går ett bredt band, som delar sig nedåt 

 öfvergumpens sidor, äfven på vingen och skuldran finnas 

 några fläckar. Meves, 



Skrattmåsen tillhör mera tempererade klimat och före- 

 kommer häckande uti hela mellersta och södra Europa från 

 Medelhafvet ungefär till 59 — 60^ n. br. (hos oss något nord- 

 ligare); uti Asien går den genom hela det tempererade Si- 

 birien till Ochotska hafvet. Den öfvervintrar ofta redan i 

 Tyskland, vanligen dock sydligare i Medelhafsländerna och 

 norra Afrika. — Flere närstående former finnas i olika delar 

 af jorden. 



Hos oss är arten funnen vid insjöar i socknar längs 

 nästan hela södra kusten och vid största delen af vår vest- 

 kust, men i landets inre är den icke funnen; den synes vara 

 en temligen oregelbunden fogel, i det den än uppträder i 

 mängd ställvis, än åter fåtaligt, — På Åland skall framlidne 

 prosten Sulin uti Sund socken hafva anträfi'at den häckande 

 {E. J. Bonsd.)\ L. J. Prytz uppgifver *) redan år 1811, att 

 många par årligen kläckte vid ett träsk på Lemlaxö i Par- 

 gas (Sad.^ Add.) och ännu i senaste år har den erhållits 

 och från samma socken insändts af mag. C. A. Lundström. 

 Stud. K. Lydén har om sommaren funnit den utanför Nåden- 

 dal och uti Kyrkslätt har M. v. Wright antecknat exemplar 

 den 20 maj 1843 samt från Helsingfors-trakten den 26 april 



*) De Laro ridibundo; Abose, 1811. Åk. disp. 



