606 



svarta, först de innersta hafva gråaktigt brun anstrykning; 

 armpennorna äro svartbruna med hvitaktiga spetskanter, de 

 innersta pennorna af samma färgteckning, som de öfre kropps- 

 delarne. Hakan och framhalsen äro nästan ofläckade, hvita; 

 stjertpennorna svarta, vid basen tecknade med tvärband, som 

 på utfanet af de yttre äro gråaktiga, på infanet hvita och 

 bredare än på de mellersta pennorna; alla innanför den 

 hvita spetskanten med ett bredt, ofläckadt, svart tvärband. 

 Näbben mörkt hornfärgad, vid basen något ljusare; fötterna 

 ljust gråröda. F. M, 



Dundrägtsn är gråhvit eller rostgrå med talrika svarta 

 fläckar på de öfre kroppsdelarne. Meves. 



Sillmåsen häckar uti största delen af norra Europa 

 såväl vid kusterna som i det inre; den finnes sydligast om- 

 kring britiska öarne, talrikare vid de nordliga kusterna, li- 

 kaså i Skandinavien och norra Ryssland. Inom Östersjön 

 häckar den likväl ej mer uti de sydliga delarne, vid Dan- 

 mark och södra Sverige, samt torde längs Östersjöprovin- 

 sernas kuster finnas endast i nordliga delen. Vid kusterna 

 af det öppna Ishafvet saknas arten också. - — Till vintern gör 

 den icke särdeles långa vandringar, utan qvarstannar redan 

 i södra Östersjön, vid Nordsjön och vestra Europas kuster, 

 samt går ända till norra Afrika; likaså kommer den ned 

 till Svarta hafvet, erhålles mindre ofta i de inre delarne af 

 kontinenten och vid Medelhafvet. Uti Sibirien torde den 

 icke mer förekomma, ej heller i Amerika. 



Uti Finland är denna mås den allmännaste arten af 

 slägtet och förekommer öfver hela området, med undantag 

 af lappmarkerna. — Bergstrand säger den vara sällsynt på 

 Åland och enligt Sievers skall den ej heller finnas så tal- 

 rikt som fiskmåsen, men den förekommer såväl i utskären 

 (Klåfskär) som vid fasta Ålands vikar. Allmännare är den 



