600 



Från södra och vestra lappmarken har man deremot ingen 

 notis om arten. Antagligen hänför sig Malms uppgift, att 

 den är ganska sällsynt i norra lappmarken endast till det 

 inre af landet, ty enligt Fellman förekommer den då och då 

 vid träsken i Enare och Utsjoki. Hit torde den nemligen an- 

 lända tillfälligtvis från norra kusten, längs hvilken arten åter 

 finnes talrikt vesterut {Schrader)^ men sällsynt mot öster. 

 Det är således uppenbart, att fogeln kommer hit från Fin- 

 marken. Ehuru Middendorff fann den mycket talrikt inom 

 Hvita hafvet, aftog den utåt ishafvet och syntes sist vid 69^ 

 n. br. ; också enligt Lilljeborg är den sällsynt vid Schurets- 

 kaja. Hit synes den sålunda anlända från Hvita hafvet, li- 

 kasom äfven till Imandra, hvarest den enl. Sahlherg och 

 Malmberg ej heller är sällsynt. 



Fiskmåsen anländer till vårt land och flyttar framåt i 

 den mon vattendragen afkasta sitt istäcke och erbjuda den 

 tillfälle att komma till öppna ställen; så kommer den tidi- 

 gast till sydvestra skärgården och flyttar fortare längs ku- 

 sterna än till de inre delarne. Enligt ungefärlig medelbe- 

 räkning anländer den till 



Åland och Abotr. omkr. d. 20 apr. Torneå-tr akten (66^) den 12 maj. 



vestra Nyland „ 23 „ Kuusamo och Eovan- 



Tavastehus-trakten „ 'l'^ „ niemi (66»— 670) „ 19 „ 



Kalajoki (64o) „ 29 „ Utsjoki (70^) ^ 2 juni. 

 Kuopio-trakten (630) den 11 maj. 



Till den vestra ishafskusten måste den anlända åtmin- 

 stone i senare hälften af maj månad. — Bortflyttningen sker 

 åter före isläggningen i samma förhållande; vid vatten som 

 tillfrysa sent qvarstanna emellanåt enstaka exemplar långt 

 in på hösten, t. ex. den 11 nov. 1852 vid Helsingfors och 

 i Pudasjärvi ännu i December år 1865 (Brdr). 



Ehuru fisk och mindre vatten djur vanligen utgöra fisk- 

 måsens födoämnen, håller den äfven tillgodo med afskräden 



