575 



mörkt askgråa med smala, ljusare utkanter och bredare 

 hvita spetskanter på infanet, samt med ett bredt, hvitt baud 

 längs hela infanet, äfvensom första pennan med svart utfan. 

 såsom hos de gamla foglarne. Stjertpennorna hvita med 

 askgrått utfan på de yttre pennorna, alla med rostgråa spet- 

 sar, hvaraf antydning äfven finnes på de öfre stjerttäckarne. 

 F. M, (från hvita hafvet). 



I vinterdrägten är hufvudet framtill hvitt; en svart 

 längdfläck framom ögat och små fläckar på hjessan bilda 

 öfvergången till det svarta bakhufvudet och nacken. 



Dundrägt. Näbben till två tredjedelar från roten mörk- 

 röd, i spetsen svart; fötterna ljust pomeransröda med horn- 

 färgade klor. Hufvudet ofvan och på sidorna, bakhalsen 

 samt kroppens öfre sida och de små vingarne ljust gråak- 

 tigt gulbruna, öfverallt beströdda med svarta fläckar. Ha- 

 kan och öfre delen af halssidorna svartaktigt gråa; framhalsen 

 nedtill, bröstet och vingarnes undre sida hvita, på magen 

 småningom öfvergående i underlifvets gulgråa färg. F. M. 

 (H:fors trakten). 



Rödnähhade tärnan förekommer häckande uti alla län- 

 der omkring nordpolen, såväl i gamla verldens nordligare 

 delar, Island, Spetsbergen, Britiska öarne, i synnerhet norra 

 delarne, norra Skandinavien, Ryssland, Novaja Semlja och 

 Sibirien, som också uti arktiska Amerika; derjemte häckar 

 den äfven sydligare, men blott vid kusterna, neml. omkring 

 Östersjön och dess vikar samt ännu vid Nordsjön. Till vin- 

 tern flyttar den vesterut längs kustländerna vid atlantiska 

 hafvet, och anträffas enligt uppgift ända ned vid Caplandet. 



Inom vårt område har man funnit arten häckande vid 

 kusten af samt inne uti de norra delarne, äfvensom vid vest- och 

 sydkusten. — Omkring lappska halfön fann MiddendorJ^ den 

 vara synnerligen allmän och Lilljehorg erhöll den äfven vid Schu- 



