569 



Finska namn, Kalatiira eller tiira; tirro (Kuusamo, 

 Brdr\ tiiri (n. Sav., Mhg)^ tiiru, liiru, kirru (W. Nyl.), 

 kirri (Sad.)^ kirra (Hvittis, Lydén)\ tiirlakka (Ruovesi, enl. 

 landtdagsra. Mäki-Peska). 



Beskrifning. Näbben svagt nedåt krökt, från mun- 

 Tinkeln 2V4, från pannan IV2 tum lång, röd, i spetsen svart; 

 iris rödbrun; ben, tår och simhud skönt röda, tarsen 7» 

 tum hög. Stjerten starkt klufven af nästan samma längd 

 som vingarne. 



Gammal fogel i sommardrägt. Hela hufvudet ofvan, 

 ända straxt inunder ögonen, samt ned på nacken svart; 

 hufvudet i öfrigt likasom strupen och halsen rent hvitt; öf- 

 riga underlifvet äfven hvitt, men med svag anstrykning af 

 silfvergrått, starkare hos de gamla (isynnerhet hanarne) än 

 de yngre foglarne. Ofvergumpen, öfre och undre stjerttäc- 

 karne hvita. Hela fogeln ofvan och vingarne vackert ljust 

 askblåa. De längst bakut liggande skulderfjädrarne, de läng- 

 sta inre vingpennorna samt armpennorna med hvita spets- 

 kanter, småningom öfvergående i det ljusgråa. Första hand- 

 pennan i utfanet svart, i spetsen gråaktig med hvit spole, 

 invid hvilken ett mörkt längdband sträcker sig på infanet, 

 bredare än sjelfva utfanet (ännu ett par tum från spetsen 

 af 2 liniers bredd); infanet i öfrigt hvitt; de följande pen- 

 norna mörkgråa, invändigt hvita; stjerten hvit med hvita 

 spolar, yttersta pennan i utfanet mörkgrå, de följande ljus- 

 gråa, de inre nästan hvita. F. M. 



Den något mindre honan har yttersta stjertpennorna 

 kortare än hos hanen; det svarta går ej så långt ned på 

 nacken och färgerna äro i allmänhet ej så skära. 



Ungdrägt. Näbben rödbrun, i spetsen svartaktig, vid 

 roten rödaktig med gul anstrykning; benen orent ockragula. 

 Hufvudet framtill hvitt med undantag af en svart fläck framför 



