31 



tarserna upptill kladda af Ijusgult dun. Längd omkr. 4 tum. 

 Togs på Aavasaksa den 29 Juni 1856. F. M. 



Af ljusare färgförändringar har finska samlingen tvenne 

 exemplar, begge honor: det ena skjutet vid Borgå d. 11 

 Aug. 1863 af hr C. Aschan^ har ljusbruna, otydliga tecknin- 

 gar, vingskylarne och någon fjäder här och der mörkare, 

 samt stjertens tvärband Ijusbrunt; fjäderklädnaden å hufvu- 

 det är gles samt tår och klor såsom hos de ofvan beskrifne 

 i sommardrägt. Det andra exemplaret från Kauttua i Eura 

 s:n, föräradt af lagm. Falck, har en hvitgrå grundfärg med 

 mycket ljusa spår af teckningarne, ljusast på undre kropps- 

 delarne; stjerten är nästan enfärgad, ytterst ljust vattrad och 

 utan spår af tvärband. 



Hmthrohig varietet, hane. En fläck straxt ofvan näbb- 

 roten liksom äfven hela hakan svarta såsom vanligt, ofläc- 

 kade; hela öfriga fjäderklädnaden på hvit grundfärg tecknad 

 med de vanliga banden och fläckarne, hvilka dock äro svarta, 

 skarpt markerade, endast med spår af brunt innanför synligt 

 uppå de större fjädrarne på bröstet, buken samt på skulder- 

 fjädrarne, arm-, hand- och stjertpennorna; på bakhalsen, 

 öfvergumpen och en del af undre kroppsdelarne stöter den 

 hvita färgen i grått, på öfre delen af hufvudet svagt i brunt; 

 hjessans förlängda fjädrar svartfläckade på brun botten; 

 benen hvitaktiga. — Orig. måln. af W. v. Wright, gjord före 

 år 1825 efter ett på Haminanlaks skjutet exemplar (Univ.s 

 Bihl) 



Hjerpen, som såväl till sin färgteckning som hela sitt 

 väsende är en särdeles behaglig fogel, har ungefär samma 

 utbredning, som dess större slägting tjädern. Uti norra Eu- 

 ropa och Asien är den allmän och sträcker sig österut ända 

 till Ochotska hafvet, men uti sydliga och mellersta Europa 

 finnes den numera blott i de mer skogbevuxna bergstrak- 



