23 



pen svartaktiga, fint spräckliga af gråhvitt; öfre stjerttäc- 

 karne svarta med smala, hvita ändkanter, de undre inåt 

 svarta och utåt hvita; stjertpennorna svarta, de mellersta 

 med en fin hvit ändkantning och med hvita fläckar inåt 

 roten på hvartdera fanet, de yttre endast på infanet. Tarser- 

 nas fjäderklädnad gråbrunaktig, invändigt ljus och framtill 

 spräcklig af hvitgrått och så yfvig, att den går ut till midten 

 af ut och intån *) ; tårna brunaktigt blygråa, med långa sido- 

 fransar (kamtänder) och svarta klor. (Skjuten den 20 No- 

 vember 1846 i Lojo). F. M. 



Yngre hanar äro mindre, ha mindre klufven stjert, en 

 mindre utbredd och svagare metallglans på hufvud och hals, 

 der den isynnerhet ofvan skiftar i grönaktigt. Deras ljusa 

 vattring på rygg och vingar är betydligt gröfre, och sträcker 

 sig på öfre stjerttäckarne samt större delen af kroppens sidor, 

 hvarigenom hela fogeln ser ljusare ut. 



Anm. Ehuru olika individer af rackelhanen äfven hos oss äro underka- 

 stade mindre olikheter hvad deras färgteckning angår, så har jag 

 dock aldrig funnit något exemplar med det i Sk. Fn. denna fogel 

 tillagda utseendet, eller att rygg och öfvergump vore svarta och att 

 vingarne skulle hafva blåaktig glans. 



Hona. Längd 1 fot 9 tum. Stjerten mindre klufven än 

 hos orrhönan; hufvudet och halsen rostgula med svarta tvär- 

 band och yttersta ändarna af fjädrarne kantade med grått; 

 ryggens svarta fjädrar med breda rostgula och ytterst smala, 

 gråa kanter, så att blott ett tvärband af det svarta synes; 

 skulder- och vingfjädrarna inåt svarta, med rostgula ändkan- 

 ter; de bakre skulderfjädrarne, inre vingpennorna och de 

 större täckfjädrarna hafva dessutom temligen breda hvita 

 ändkanter. Armpennorna med hvita spetskanter, i öfrigt 

 spräckliga och fläckiga af svart och rostgult, likasom äfven 



*) En den 5 maj skjuten fogel har tarsernas fjäderklädnad redan 

 betydligt afnött. 



