20 



lans i Helsingfors museum. — Dessa ljusa varieteter äro i 

 allmänhet sällsynta hos oss. 



I likhet med tjädern är orren utbredd öfver nästan hela 

 Europa ända till Italien, samt i Sibirien, och förekommer i 

 södra delarne af detta område blott i bergstrakterna. 



Otvifvelaktigt är den en af våra vackraste och stoltaste 

 foglar; förutom i de allra nordligaste delarne finnes den i 

 alla delar af landet der björk och barrskogar omvexla med 

 beteshagar, ängar, mossar och bergbunden mark. Afven denna 

 art har minskats betydligt genom den hänsynslösa förföljelse, 

 hvarför den varit utsatt, men är dock ännu temligen allmän 

 öfverallt, till och med i de närmaste omgifningarne af Hel- 

 singfors och Åbo, samt på Åland; talrikast förekommer den 

 i de mellersta och östra delarue. Norrut häckar den regel- 

 bundet i hela Kemi lappmark, ännu i Kolari, Sodankylä och 

 Kittilä (67V2^); någongång ses den i Muonioniska (W. v. W.) 

 och Malm säger sig (sid. 182) hafva träifat några exemplar 

 ännu vid Peltovuoma i södra Enontekis; prosten Fellman 

 har antecknat, att den ännu i Enare (69^) skulle förekomma 

 inom granens gräns och någongång till och med förvilla sig 

 derutöfver. Ostligare finnes den vid Soukelo mellan Kuu- 

 samo och Kantalaks (Shg & Mbg)- på sistnämnda ställe 

 går den ännu något nordligare och upphör vid 67^ 15' straxt 

 söder om Imandras södra strand (Midd.J — I Norges kust- 

 trakter går orren ej så långt mot norden, hvarföre den sak- 

 nas vid hela ishafskusten. 



Orrens speltid begynner hos oss enligt medelberäkning 

 ungefär på följande tider: 



på Åland (60'^) . . . den 23 MarsUvarierande mellan si. 

 längs södra kusten (60^) „ 30 „ jFebr. — börj. April); 

 i södra inre landet (6 P — 63"^) „ 3— 5 Apr.l(medl. Mars — börj. 

 i Uleåborgstrakten (65«) „ 18 „ J Maj). 



