16 



ännu den 24: de hafva orrhöns anträffats i full sommardrägt. 

 W. v. Wrightr^') 



Årsgammal hane. Denna är betydligt mindre än de 

 gamla tupparne. Hufvudet svart med knappt märkbar blå 

 glans; dess fjädrar ofvan från näbbroten till ned på bak- 

 halsen fint spräckliga af rostbrunt mellan näbben och ögonbry- 

 nen. På hufvudets sidor och på svalget hafva fjädrarne 

 smala, hvita eller hvitgrå kanter, bredare på sistnämnda 

 ställe; på det becksvarta bröstet och underlifvets sidor äro 

 fjädrarne smalt kantade med hvitgrått. Den svarta halsens 

 blåa glans är svagare, än hos de gamla hanarne, likaså på 

 bakryggen och öfvergumpen; den senares jemte stjertens öfre 

 täckfjädrar fint spräckliga af brunt. Skuldrorna, inre ving- 

 pennorna och isynnerhet de större vingtäckarne vattrade m.ed 

 brunt; den mest bakutliggande skulderfjädern med hvit spets- 

 fläck; en eller flere af innersta vingpennorna tillhöra ännu 

 ungdrägten och stundom äfven någon på utsidan af skuldran; 

 arm- och handpennorna på utfanet brunspräckliga. De mel- 

 lersta af stjertpennorna smalt kantade med hvitt; de yttre 

 blott obetydligt böjda, smalare och mycket kortare än gamla 

 hanens. Tarsfjädrarne ljusa och framtill spräckliga. De 

 röda ögonbrynen mindre, än hos gamla hanar. F. M. 



Den årsgamla honan har strupen nästan hvit, med små 

 svarta fläckar, fjädrarne på hela kroppen med bredare, hvita 



*) Göteborgs handl. 1850 sid. 77 anm. der han yttrar: ,.jag hj^ser 

 den öfvertygelse, att alla de skandinaviska gallinae hafva en sommar- 

 drägt, bestående i smalare och iingarnes första drägt mera liknande 

 fjädrar på Imfvudet och halsens öfre del, ty det är nu endast hos tjä- 

 dern jag ej haft tillfälle att observera en sådan, men tager likväl för 

 afgjordt, att äfven den ej är utan, sedan jag funnit en sådan såväl hos 

 hjerpen, som rapphönsen. (Redan 1844 aflemnade jag till riksmuseum 

 tvenne exemplar af hjerpen, hanar i full sommardrägt, skjutna i au- 

 gusti)". — Dessa hjerpar blefvo skjutna och konserverade på Haminan- 

 laks år 1838. 



