10 



såsom uiigfoglar hafva de ännu samma form och färg på 

 näbben, som hönan och äro mer eller mindre spräckliga 

 likasom hon, men skiljas derigenom, att de inre vingpen- 

 norna och de längre skulderfjädrarne, som hos ungtjädern 

 äro spräckliga med gult och i kanten knappt märkbart rost- 

 gråa, hos gallhönsen äro kantade med hvitt; sedermera an- 

 tager fogeln småningom hanens näbbform och färg och skil- 

 jes slutligen från honom blott derigenom, att hufvudet är 

 mindre svart, undre kroppsdelarne ha mera hvitt, benen äro 

 ljusare och stjerten kortare samt kropps storleken vida min- 

 dre (efter Nilsson). — Någon steril tjäderhöna har jag icke 

 öfverkommit härstädes; formen saknas ännu i finska sam- 

 lingen. 



Tjädern förekommer uti de skogrikare nordliga delarne 

 af Europa och Asien; i de sydligare delarne är den genom 

 kulturen så tillbakaträngd, att den numera ej anträffas annat 

 än i bergstrakter, ända ned till Pyrenéerna och Alperna; 

 uti Storbrittannien och Holland är den formligen utrotad 

 eller utträngd redan sen längre tid tillbaka, men har på 

 sina ställen i vår tid åter blifvit införd. 



Hos oss finnes denna våra skogars yppersta prydnad 

 ännu nästan öfver hela landet i mon af tillgången på grof 

 barrskog eller åtminstone vidsträckta skogsmarker. På 

 Äland saknas den för närvarande alldeles (såsom fallet är 

 också på Gotland och Oland) och är för allmogen fullkomligt 

 obekant. Uti de bättre odlade och bebygda sydvestra de- 

 larne af landet, samt uti södra och vestra kusttrakterna fin- 

 nes den till mindre antal i behåll samt aftager allt efter 

 som skogarne uthuggas och förföljelse eger rum; ännu för 

 vid pass 30 år sedan var den bosatt på Drumsö invid Hel- 

 singfors (M. v. IV. Jj men numera torde dess spelställen icke 

 anträffas närmare än 2 a 3 ijerdedels mil från staden, ehuru 



