vit husdjur och gifvit upphof åt en stor mängd raser och 

 varieteter. De vilda arterna äro i alla länder föremål för 

 jagt; för att likväl ej helt och hållet utrotas äro de i de 

 flesta stater skyddade genom lagar under en viss tid af året. 

 Enligt jagtförordningen af år 1868 äro samtliga hönsfoglar 

 fridlysta i Finland från den 1 5 mars till och med den 9 au- 

 gusti, rapphönsen dock från den 15 november till och med 

 den 31 augusti. 



Våra inhemska och i vildt tillstånd förekommande arter 

 af denna ordning höra alla till familjen Tetraonidae och för- 

 delas på 3 slägten: skogshöns^ Tetrao, och snö- eller fjell- 

 hönsy Lagopus, hvilka äro nära beslägtade med hvarandra, 

 samt fältJiönSj Perdix. Af stepphönsens familj, Pteroclidae. 

 har en art af slägtet Syrrhaptes tillfälligtvis förirrat sig 

 till oss. 



Familjen Tetraonidae. 



Näbben och fötterna starka, baktån väl utvecklad^ vin- 

 garn e truhhiga och afriindade. 



Skogshöns- eller Orr-slägtet (Tetrao lim p. pt.) 



Näbben Ä:orf, stark^ tjock, mycket livälfdj pa sidorna hop- 

 trycktj ofvan kullrig^ i spetsen stundom (hos tjädertup- 

 pen) starkt höjd med skarpa käkkanter, som omfatta 

 underkäken. 



Näsborr arne vid nähhroten^ rundade^ något snedt stående^ 

 med en mjuk^ hvälfd och tätt hefjädrad hud^ ofvan 

 omgifna och dolda af pannans fjädrar. 



Ögonlockens kanter nakna; ofvanföre dem en halfmånfor- 

 mig^ bar och med små vårtor tätt belagd högröd hud. 



Tarserne antingen helt och hållet eller till större delen tätt 

 befjcidrade; tårna nakna, ofvan belagda med hornplå- 



