104 



Vipan är en vig, snabb, orolig, och klok fogel; den up- 

 pehåller sig på sumpiga och låglända ängar och är redan 

 på afstånd igenkänlig på sina breda afrundade vingar. Un- 

 der flygten gör den skarpa vändningar och visar omvexlande 

 sina ljusa och mörka kroppsdelar, hvarigenom den företer 

 ett vackert skådespel. Dess läte är ett klart kihit eller hivit. 

 De äro mycket sällskapliga och i de länder, der de finnas 

 till större antal än hos oss, häcka flere par i närheten af 

 hvarandra. 



Uti en liten fördjupning på en tufva lägger den sina 4 

 ägg, som till färgen äro olivgröna med svartbruna och grå- 

 svarta fläckar, punkter och hårstreck. I länder der fogeln 

 finnes i myckenhet anses den vara en särdeles läckerhet. 



Höttriiig-slägtet (Strepsilas Illig.) 



Näbben något kortare än hufvudet, hård, ej särdeles stark, 

 utdraget kägelformig, utåt tillspetsad och lindrigt uppåt 

 höjd', nähhryggen af plattad äfven i spetsen, som är rak 

 och skarp. 



Näsborr ar ne belägna nära pannan uti en mjuk hiid^ som 

 ej räcker till midten af näbben; de äro små, korta, 

 smala och genomsigtiga, med den mjuka öj're randen 

 utstående. 



Benen temligen korta, framtill beklädda med tvärsköldar; 

 tårna måttligt långa, nästan fria, endast den yttre vid 

 roten litet förenad med mellantån; baktån smal, liten 

 och högt belägen. 



Vingarn e smala, spetsiga, de inre armpennorna långa och 

 smala; första vingpennan längst. 



Stjerten af rundad, af medelmåttig längd, bestående af 12 

 pennor. 



