42 



lagan af ripans sonimarfiädrar. ehuru denna i vårt klimat aldrig 

 utvecklas, då ombytet sker blott en gäng om året. Också den 

 skotska har man någon gång anträffat hvitspräcklig om vintern. 

 I senare år har man med framgång försökt införa den i södra Sverige 

 der dalripan saknas. 



5. Lagopus alpinus Nilss. Fjellripa. Kiiruna. 



Artm. Näbben onindre tjock., öfverPcäken tillspetsad., hop- 

 tryckt] klorna temligen krökta, briina\ stjertpennorna 

 lå svarta., och mellersta paret af drägtens färg. Vin- 

 terdrägten hvit^ hos hanen med ett svart band mellan 

 näbbroten och ögat] sommardrägten spräcklig af svart, 

 rostgrått och gult., samt hvitt och askgrått] underlifvet 

 och vingpennorna hvita. 



Längd: hanen 14 — 14V2 ^^^i^? vingbr. 2 fot; honan 

 något mindre. 



Beskrifning. Näbben svart; dess längd från näsborrarne 

 större än dess höjd; öfverkäken i spetsen från sidorna sam- 

 mantryckt; iris svartbrun. 



Vinterdrägten hos begge könen är ötVerallt hvit; de 6 

 första vingpennornas spolar svartbruna och de 14 yttre stjert- 

 pennorna svarta med hvit spetskant; hos hanen ett mer eller 

 mindre bredt svart band från näbbroten genom ögat; klorna 

 långa, starkare krökta, än hos dalripan, bruna, i spetsen bleka. 



Hane i juni. Framkroppens och ryggens fjädrar svarta, 

 med små, strödda, hvita och rostgula tvärstreck och fjäder- 

 kanten på hjessan, nacken och frainhalsen; nedre delen af 

 bröstet, hela buken och somliga delar af bakryggen hvita; 

 på ryggen framkomma några mörkt gråbruna och svartvatt- 

 rade fjädrar af nästa drägt. F. M. 



Hona i juni. Svart med rostgula tvärstreck på krop- 

 pens öfra delar, och rostgul med smalare, svarta tvärstreck 



