79 



och sidornas starkt ockergula, eller nästan pomeransgiila, 

 färg; magen med en djupt svart färgad fläck på midten; un- 

 dergumpen och undre stjerttäckarne hvita, på sidorna med 

 rostgul anstrykning och ljusbruna tvärband. Ryggen, skul- 

 derfjädrarne, vingtäckarne och öfre stjerttäckarne gulaktigt 

 brungrå med smala, bakåt bredare, ockergula kanter; ving- 

 kanten hvit; vingpennorna brungrå, de yttre på utfanet och 

 i spetsarne nästan svartbruna; från och med den 5:te eller 

 6:te hafva de en hvitgrå ändkant, tydligast på de i utfanets 

 spets tvärt urringade armpennorna; pennspolarne af pennans 

 färg, undertill ljusare, endast första pennan har hvit spole; 

 stjertpennorna brungrå, åt spetsen mörkare, bildande ett på 

 sidopennorna aftagande tvärband, ytterst med ljust rostfär- 

 gade spetskanter, hvilka utåt tilltaga i längd, så att den yt- 

 tersta pennan är deraf kantad ända till roten. F. M. 



Vinterdrägten är betydligt olika sommardrägten isyn- 

 nerhet på de undre kroppsdelarne. Pannan gulaktigt hvit, 

 uppåt småfläckig; hufvudet ofvan svartbrunt med blekt rost- 

 färgade fjäderkanter; det hvita bandet öfver ögonen är bak- 

 till rostgult, halsen grå, framtill med rostfärgad anstrykning 

 och fjäderkanter; kräfvan och öfverbröstet såsom hos som- 

 mardrägten, småningom öfvergående i den hvita färgen på 

 underlifvet och magen, de senare baktill och undre stjert- 

 täckarne med rostgul anstrykning. Framrygg och skuldror 

 mörkt brungråa med matt rostfärgade fjäderkanter, bredare 

 inåt fjädrarne och isynnerhet på skuldrorna; vingtäckarne 

 och inre vingpennorna af samma färgteckning, blott att kant- 

 färgen är ljusare på de större fjädrarne, och utåt deras spet- 

 sar öfvergår i hvitaktigt rostgult; ving- och stjertpennorna, 

 samt de senares öfre och undre täckare såsom hos sommar- 

 drägten. Denna drägt är sålunda öfver hufvud taget mörkare 

 än sommardrägten, med bredare, nästan rostgula fjäderkanter. 



