72 



Isynnerhet spridda individer af denna art hafva egen- 

 heten att vid annalkandet af menniskor trycka sig ned utmed 

 marken, och låta då ofta komma sig ganska nära förrän de 

 uppflyga. Deras flygt är lätt, snabb och uthållande, samt 

 högre än föregåendes, med hvilken den i hufvudsak har 

 samma lefnadssätt och födoämnen. — Efter Naumann. 



Otis Macqueenii Gra^. Asiatisk kragtrapp. 



Artm. Näbben temligen lång^ vid roten nedtryckt^ endast i 

 spetsen hoptryckt ; längs halsens sidor en krage af långa 

 svarta och hvita, samt på hjessan en tofs af lika fär- 

 gade fjädrar; frambröstet med förlängda, askgråa fjä- 

 drar; öfre kroppsdelarne rostgula^fint svartspräckliga, de 

 undre hvita; handpennorna vid basen hvita, bildande 

 ett hvitt band öfver de eljest svartbruna vingarne; 

 stjerten med tre mörka tvärband. — Ang. längden se 

 längre fram sid. 75 noten. 



J. E. Gray uti Eardivickes Illustr. indian zoology, 1830—34, p. 

 786. G. R. Gray: List of birds in the brit. mus., 1844 pt. III, p. 57. 

 Yarrel: Brit. birds, 1856 pt. II p. 457. Degland et Gerbe: ornith. eu- 

 ropéenne, 1867 II, p. 105. Otis houhara auct. p. pt. 



Beskrifning. Näbben hornsvart, vid basen ända till 

 näsborrarne gulaktig; benen gröngula; iris gul. 



Gammal hane. Hjessans fjädrar måttligt förlängda, svagt 

 böjda, de mellersta vid basen hvita, i midten svarta och i 

 spetsen likasom hela öfriga delen af hufvudet rostfärgade, 

 fint vattrade med svart, nacken och bakhalsen hvitaktiga, 

 med rostgul anstrykning och svarta punkter; hakan och strupen 

 hvita, ofläckade. Halsen och bröstet framtill äfvensom öfre 

 kroppsdelarne ljust rostbruna, tecknade med fina, svarta, 

 vågformiga linier och punkter; skulderfjädrarne och de öfre 

 vingtäckarne äro mörkast, med en, de största med två svarta, 



