69 



broddåker, der den för tillfället åtföljdes af en Ijungspof 

 (Charadr. apricarius). Fogeln ankom till Helsingfors allde- 

 les frisk och väl bibehållen samt förvaras nu uti den finska 

 fogelsamlingen. 



Oaktadt stortrappen är den tyngsta af alla europeiska 

 foglar (hanen uppgifvas väga 22 — 23, någon gång ända till 

 30 skålpund och honan omkring 12), kan den likväl med 

 ett par språng lyfta sig från marken och flyger, ehuru ej 

 fort, dock utan särdeles ansträngning; den är ytterst skygg 

 och försigtig, samt har mycket skarp syn och lukt, men hör- 

 selförmågan är mindre väl utvecklad. 



I slutet af april eller senare, i södra Europa deremot 

 mycket tidigare, försiggår parningen efter heta strider mellan 

 hanarne; honan lägger 2 — 3 ägg, till färgen olivgråa otydligt 

 brunfläckade. 



Otis tetrax Linn. Lilla trappen. 



Artm. Näbben hoptryckt; hjessan och öfre kroppsdelarne 

 spräckliga eller vattrade af svart och rostguU; halsen 

 hos hanen svai^t med två hvita tvärband och en svart 

 fjäderkrage^ hos honan mörkt rostgul^ tätt fläckad med 

 brunsvai^t', vingarne mörka^ med hvita armpennor; stjerten 

 med tvenne mörka tvärband. 

 Längd: hanen omkr. 20 tum, vingbr. kring 39; honan 



18 Va tum, vingbr. 34 tum. 



Beskrifning. Näbben hoptryckt från sidorna, till färgen 



horngrå med svart spets och gulaktig underkäksrot; iris ljust 



gulbrun; benen smutsigt ockergula. 



Gamla hanen har fjädrarne på bakhufvudet förlängda 



och på öfra delen af bakhalsen ännu längre, smala, bildande 



en krage eller hellre en man, som kan uppresas mer eller 



mindre; hos yngre hanar äro de kortare och kunna lätt 



