183 



utvändigt olivgröna, invändigt och på tåflikarne ljust oliv- 

 gula; tarsen 10 till 11 liuier hög, mellantån med klo lika lång. 



Gammal fogel i sommardrägt. Hela framdelen af huf- 

 vudet, till nära ögonen, hjessan, samt i en fortsättning bakåt 

 ett smalt band ut på bakhalsen sammetsartadt brunsvart; 

 omkring ögonen ett hvitt fält, som fortsattes, ehuru orenare, 

 ned på sidorna om bakhalsens mörka band. Den öfriga 

 delen af halsen, kräfvan och hela fogeln inunder af en skön 

 och frisk rostbrun färg. Halsroten, framryggen och skul- 

 drorna brunsvarta eller rent svarta, med breda hvitaktigt 

 rostgula fjäderkanter, på spetsarne ytterst fina, så att svarta 

 och ljusgula, något ojemna längdband bildas på dessa kropps- 

 delar; de inre vingpennorna och mellersta stjertpennorna 

 mörkgråa med dylika kanter; vingtäckarne ljusgråa (urblekta 

 sedan vinterdrägten) de större med hvit kantning, de största 

 med breda, hvita ändkanter, bildande ett bredt, hvitt band 

 snedt öfver den hoplagda vingen. Handpennorna och deras 

 täckare, svarta med hvita spolar, på kanten af infanet lju- 

 sare, mot roten hvitaktiga, de inre äfven på utfanet, och 

 med gråhvita ändkanter; armpennorna först mörka, sedan 

 jned grå spolfläck och hvit kantning, som tilltager så att 

 den sista af de yttre är helt hvit; bakryggen svartgrå, med 

 rostfärgade fjäderkanter; stjertpennorna mörka, de yttre, 

 mörkgråa, med hvit kantning. ZooL mus. 



Begge könen äro lika tecknade; honan är något större 

 än hanen, de yngre foglarne afvika isynnerhet beträffande 

 hufvudets färgteckning, som har följande utseende hos en 



Ett- eller två-årig fogel. Ett band kring näbbroten 

 mörkbrunt och i sammanhang dermed hufvudet ofvan samt 

 ned längs nacken svartbrunt med rostgula fjäderkanter, i 

 öfrigt grågulaktigt; omkring ögonen ett hvitaktigt fält, som 

 bakåt blir orenare och på örontrakten har en mörk fläck; 



