187 



mot spetsen lindrigt nedböjd^ vid roten hoptryckt^ jramåt 

 rundad eller under större eller mindre delen af sin längd 

 afplattad'^ nähhfåran gående till två tredjedelar af öf- 

 verkäkens längd. 

 Näsborrarne nära pannan^ små, smala, baktill något bre- 

 dare^ omgifna af en hudkant^ som kan tillsluta dem. 

 Benen temligen höga, spensliga^ svaga och veka^ samt nakna 

 till olika höjd öfver hälen; tårna tre framåt^ ända till 

 roten fria från hvarandra, smala; baktån kort och liten^ 

 knappjast nående marken, eller saknas alldeles (hos en 

 enda art); benens hudbeklädnad delad fram och baktill 

 genom tvärsömmar. 

 Vin garn e medelmåttigt långa, mycket spetsiga; första pennan 

 längst, armpennorna korta, de innersta förlängda; fram- 

 för den första stora handpennan finnes en liten och 

 outvecklad, styf penna. 

 Stjärten bestående af 12 pennor, kort, antingen tvär, till- 

 spetsad eller dubbelt inskuren. 



Såsom redan namnet antyder äro småsnäpporna *) 

 foglar af mindre storlek; blott några kunna i detta afseende 

 jemföras med en större trast, men de flesta äro betydligt 

 mindre. Fjäderklädnadeii är mjuk och tät, samt ombytes 

 tvenne gånger om året; dess färg är aldrig lysande, utan 

 merendels grå eller bran, med rostfärgade teckningar, allt 

 efter ålder och årstid. Båda könen likna hvarandra, ehuru 

 honan är något större än hanen; ungarnes drägt närmar sig 

 mera till vinterdrägten, men är olik både denna och som- 

 mardrägten. 



*) I stället för den af Nilsson i literaturen införda benämningen 

 strandvipor, hvilken kan vara missledande, har prof. Sundevall föresla- 

 git småsnäppor; äfven för de enskilda arterna äro samma författares 

 svenska namn här antagna. 



