L 



117 



längs kanten af hvardera käken går nähhfåran fram 

 till % af nähhlängdenj blott vid spetsen är nähhen hård. 

 Näsborrarne belägna nära pannan^ smala^ genomsigtiga, 

 liggande uti en vek hud, genom hvars Öfre rand de 

 kunna tillslutas. 

 Benen långa^ högt öfver hälleden nakna; tarsernas fram- 

 sida nedtill delad af tvärsömmar, upptill och bakom 

 nätlikt delad; framtårna korta^ alla vid roten förenade 

 genom hudveck; baktån liten och högt fästad] mellan- 

 tåns klo försedd med en skarp kant på insidan. 

 Vingarne stora^ spetsiga, i bakre kanten urringade, emedan 

 mellersta armpennorna äro korta och de innersta åter 

 långa; första pennan längst. 

 Stjerten af medelmåttig längdy bestående af 12 pennor. 



Spofvarne äro af medelmåttig storlek och bland de 

 snäppartade vadarne af de största. Från de flesta andra 

 slägten inom familjen afvika de genom sin långa, nedåt böjda 

 näbb, genom tarsernas beklädnad på baksidan och hudvec- 

 ken mellan framtårna. Dessutom bära de både sommar och 

 vinter enahauda färgdrägt, och undergå enl. Naumann blott 

 en enkel ruggning om året. De äro välbildade foglar med 

 långlagd kropp, lång och smal hals, litet hufvud och höga, 

 temligen starka ben. Fjäderklädnaden är tät och fast åtlig- 

 gande, utmärkes icke särskildt af vackra färger, men är det 

 oaktadt behagligt tecknad; hufvudfärgerna utgöras af rost- 

 gult, svartbrunt och hvitt. Honan är större än hanen samt 

 har längre näbb och tarser. 



De vistas på öppna, mer eller mindre våta ängsmar- 

 ker, antingen vid stränder af hafsvikar, eller vid sjöar och 

 floder. Honan lägger 4 grönaktiga, svartbrunt fläckade ägg, 

 dem begge föräldrarne rufva. Deras gång är afmätt, flygten 

 hög och vacker, samt temligen snabb; under sträcktågen flyga 



